119 



kroppssidorna med pil-lika längdfläckar och tvärband. Fram- 

 ryggen och skuldrorna svarta med rostgula fjäderkanter; de 

 bakre skulder-fjädrarne, inre vingpennorna, armpennorna och 

 de stora vingtäckarne hafva längs midten ett uddigt svart 

 band och äro i kanterna fläckade skiftevis af svart och 

 rostgult, hvilken senare färg på fjädrarnes yttersta kanter 

 öfvergår i hvitaktigt; de smärre vingtäckarne svartaktiga med 

 hvitaktigt rostgul kantning, de minsta mörka; handpenntäc- 

 karne med hvitaktiga ändkanter. Handpennorna svartbruna 

 den första med hvit, de följande med ljusbruna spolar, alla 

 med talrika, hvita tvärband på infanet, hvilka inåt och på 

 armpennorna blifva allt större, så att de slutligen intaga 

 nästan hela pennans rot; de inre handpennorna i spetsen 

 hvitkantade. Bakryggen hvit; öfvergumpen och öfre stjert- 

 täckarne äfvenledes, men med bruna tvärband och spetsfläc- 

 kar samt rostgul anstrykning på de sistnämnda; buken och 

 undergumpen hvita, i midten med glesa och smala, på sidorna 

 med bredare spolstreck; stjertpennorna hvita med 9 till 12 

 smala, svartbruna tvärband. — Båda könen äro lika teck- 

 nade. Under loppet af våren och sommaren förbleknar fär- 

 gen betydligt och fjäderkanterna afslitas, tills den nya dräg- 

 ten framkommer. F. M. 



De yngre foglarne skiljas från de gamla genom mindre 

 storlek, tjockare ben, kortare och mindre krökt näbb samt 

 mera rostgul totalfärg. Dessutom äro hos dem de mörkare 

 spolfläckarne på bröstets och kroppens sidor bredare i bakre 

 ändan, stjertpennornas band mindre skarpt markerade och 

 mera oregelbundna; också hos dem äro könen lika tecknade. 



Dundrägt. Rostgulaktigt grå, ofvan mörkare med svarta 

 fläckar, under ljusare; ett svart band från näbbvinkeln mot 

 ögat, ett dylikt från näbbryggen till den mörkbruna, i midten 

 obetydligt rostgula hjessan, bakåt fortsatt ut på ryggen; 



