120 



örontrakten, skuldronia, samt fläckar på vingarne, bakrjggen, 

 stjerttrakten och benen svartbruna; näbben kort, rak, benens 

 leder mycket tjocka. F. M. 



Storspofven häckar uti norra och mellersta Europa un- 

 gefär från 64 — 65^ n. br. ända ned på nordtyska låglandet, 

 i Ungarn, en del af södra Ryssland och vidare i tempererade 

 delen af Sibirien; en ytterst nära beslägtad form representerar 

 arten i östra Sibirien och Japan. Till sjelfva ishafskusten 

 kommer den icke annat än vid Finmarken. — Flyttningstågen 

 gå utmed såväl hafskusterna som floderna; en del öfvervintrar 

 redan temligen nordligt ss. på Färöarne och i England, medan 

 arten egentligen har sina vinterstationer vid Medelhafvet och 

 Röda hafvet"^) samt anträffats längs Afrikas kuster ända i 

 Kaplandet. — Närstående arter finnas uti A murlandet, N. 

 australis Gould., Nordamerika, N. longirostris Wils., och 

 södra Europa, N. teninrostris Vieill. 



Uti alla delar af södi^a och mellersta Finland finnes 

 denna art temligen talrikt samt häckar öfverallt der passande 

 lokaler förefinnas. Nordligare blir den mindre allmän redan 

 vid Kajana (Mgrn) och i Pudasjärvi (Brdr) samt är om 

 våren anträfiad i Sotkamo af Hollmerus; deremot uppgifves 

 den vara allmän vid Uleåborg (Bi\ Nyl.) och anföres af 

 M. v. Wright såsom temligen allmän ännu vid Tengeliö 

 (66^ 30') i Ofvertorneå. — Huruvida denna sistnämnda uppgift 

 är riktig samt om arten hos oss alls uppnår eller möjligen öf- 

 verskrider polcirkeln torde ännu böra undersökas ; på grund 

 af en sannolik förvexling eller blandning med följande art 

 kan frågan för närvarande ej afgöras med ledning af tillgäng- 

 liga observationer **). 



*) Många exemplar vistas här hela sommaren utan att kläcka. 



**) Österut är den enl. Meves funnen vid städerna Onega och Ar- 

 changel (64° n. br.;. 



