131 



de samlat sig om liöstsommaren i stor mängd isynnerhet på 

 fiskarehalföarne (rybatschi) på nordkusten *). — I öfriga 

 delar af landet är den så mycket vi känna icke funnen ens 

 under flyttningarne, annat än vid vår sydkust; här har den 

 dock några gånger erhållits i trakterna omkring Helsingfors. 

 Exemplar äro tillvaratagna här: i nov. 1843, en gammal fogel 

 den 25 maj 1847, en fjolårig hona den 80 juli 1859 **), en 

 ungfogel i sept. 1865, ett ex. i Thusby (stud. Engström) och 

 ett vid Helsingfors Gammelstad (lyc. Äström), begge om våren. 



Den passerar således ungefär i slutet af maj norrut 

 och torde egentligen i slutet af augusti eller i september 

 flytta tillbaka här förbi. Skulle den icke sträcka genom lan- 

 dets inre så ser det ut, som skulle arten från lappmarken 

 flytta längs Bottniska vikens kuster och Skandinaviska halfön, 

 men komma till Helsingfors trakten från nordostligare nejder; 

 detta dock endast såsom en förmodan. 



Den kläcker på myrar och sumpmarker, men samlas 

 redan tidigt om hösten i flockar på hafsstränderna. Dess 

 födoämnen äro maskar och andra små djur, hvilka den upp- 

 söker uti vattenbrynet springande upp och ned undan våg- 

 svallet (Midd.). Redan på långt håll flyger den upp och 

 låter höra sitt läte, som något liknar spofvens. 



Limosa segocephala Linn. Svartstjertad långnäbba. 



Artm. Stjertens yttre hälft enfärgad, svart, den inre hvit; 

 näbben nästan rät' mellantåns klo på inre kanten för - 



*) Meves fann den äfven på en ö i Onegaviken (Kiostrofl) den 

 12 juli 1869, ehuru ej häckande. 



**) Om denna har M. v. Wright antecknat: „näbben från pannan 

 36/g tum, från munviken S",'» t., nästan omärkligt uppåtböjd, dock något 

 mera vid sjelfva spetsen; tarsens längd 2"/i6 tum; mellantån med klo 

 1V,6 t-; baktån m. klo »^ t.; fogelns längd (utan näbb) 12^8 tum, vingbr. 

 2 fot 57» t., vingen 8 '/a t.; dess spets lika lång som stjertspetsen". 



