137 



(Siiäppslägtet Totaous bechst.) 



Näbben iinyefäv af tarsens längd, antingen alldeles rät 

 eller från midten något uppåtböjd; svag isynnerhet mot 

 spetsen, som är hård, något nedböjd, åtminstone öfver 

 käken; på sidorna något hoptryckt; käkkanterna in- 

 böjda, näbbfåran sträckande sig till midten eller längre 

 fram åt spetsen. 

 Näsborrarne belägna nära näbbroten, koy-ta, smala och 



genomsigtiga; de kunna tillslutas genom hudranden. 

 Benen höga, svaga och sjje^isliga, nakna högt öfver hälleden; 

 huden fram- och baktill delad genom tvärsömmar, på 

 sidorna nätlikt delad; uttån *) vid roteri förenad med 

 mellantån genom ett hudveck; den svaga baktån kort, 

 fästad, högre upp än f ramtårna, så. att dess nagel knajjp)^ 

 med spetsen vidrör marken; klorna svaga, smala och 

 lindrigt böjda. 

 V in g ar ne medelmåttigt långa med bakkanten starkt urring ad; 

 första vingpennan längst och jemte öfriga handpen- 

 norna med räta, starka spolar, armpennorna med sva- 

 gare och böjda spolar. 

 Stjerten består af 12 pennor, kort och i spetsen något af- 

 rundad. 



Arterna af detta slägte äro särdeles vackert formade 

 foglar af knappt medelmåttig storlek. Deras spensliga kropps- 

 form, höga ben samt långa näbb och hals utmärka dem 

 såsom typiskt utbildade vadare framför de flesta andra släg- 

 ten; närmast till dem ansluta sig slägtena Limosa och Tringa. 

 Fjäderklädnaden är tätt åtliggande, hos några isyn- 

 nerhet på underlifvet. Den är i allmänhet icke utmärkt 



*) Hos Tot. semipalmatus Gm. (undersl. Symphemia Eafin.) äf- 

 ven intån. 



