138 



genom praktfärger, utan enkel och vanligen med hvita par- 

 tier, oftast på underlif och bakrygg, hvarigenom några arter 

 redan på afstånd äro igenkänneliga. De rugga alla tvenne 

 gånger om året och hafva eu mer eller mindre olika drägt 

 om sommaren och vintern samt såsom ungar. Begge könen 

 äro lika tecknade. 



Äfven dessa tillhöra företrädesvis och häcka uti de 

 nordligare trakterna af begge kontinenterna*); om vintern 

 uppehålla de sig uti dessas sydligare delar och stryka då 

 ofta vida omkring. De lefva vid stränderna af såväl rin- 

 nande som stillastående vatten eller i sumpiga nejder, mindre 

 ofta vid hafskusten, hvilken af några arter alldeles icke be- 

 sökes; de uppsöka gerna sällskap af egna, men äfven af 

 andra arter, men förekomma ej under flyttningarne i så stora 

 skaror, som vissa arter af slägtet Tringa. Deras prydliga 

 gång, lätta flygt och lifliga åtbörder göra dem till särdeles 

 angenäma foglar. De äro i allmänhet skygga, utom då deras 

 bo eller ungar äro stadda i fara, då de blifva mycket när- 

 gångna; stadda i nöd kunna de både simma och dyka med 

 hela kroppen; äfven eljest hålla de sig till vattendränkta 

 ställen, der de vada för att söka sin föda. Denna består 

 såsom hos andra närstående slägten af insekter, maskar och 

 blötdjur, någongång äfven bär och dylikt. Aggen äro van- 

 ligen 4 till antalet på grå, grön eller Ijusbrun botten fläc- 

 kade med svartbrunt eller rödbrunt. Ungarna utmärkas 

 genom sina starkt svullna, nästan klubblika leder på benen; 

 de vårdas med ömhet af föräldrarne. 



Yåra hithörande arter kunna fördelas på följande sätt: 



*) Gemensamma for begge äro endast fä arter; många deremot 

 uppträda såsom ytterst nära beslägtade former, hvilka med eller utan 

 skäl ansetts vara till arten åtskilda. 



