167 



Enligt dessa medeltal skulle den flytta hastigare längs 

 kusten än uti det inre landet Mången gång anländer den 

 tidigare, till södra kusten redan i medlet af april och till 

 öfriga orter i samma förhållande. I medlet af juni kläcker 

 den i Kuopiotrakten (Asch.) och i lappmarken i början af 

 juli. Under senare hälften af augusti samt i september är 

 den åter stadd på flyttning söderut. Sin hufvudsakliga rugg- 

 ning har den då ännu ej afslutat och vid återkomsten om 

 våren bär den redan sommardrägt. 



Den uppehåller sig mest partals och häckar vid insjöar, 

 floder och bäckar, helst om stränderna äro steniga och busk- 

 eller skogbevuxna. Företrädesvis håller den sig till de inre 

 delarne af landet. Dess lockljud är ett behagligt sii-piip^ 

 sii-piip och dess klingande, trefliga sång, om man så får 

 kalla den, får man ofta höra under det fogel sväfvar fram 

 öfver vattenytan och längs med strandens krökningar; den 

 återgifves med tidihidi eller iittirili upprepadt flere gånger 

 efter hvarandra, hvilket förskaffat den dess svenska namn 

 drillsnäppa och det finska ranta-tilleri. Den är mindre rädd 

 än någon af dess artförvanter och man kan. sakta roende i 

 båt, lätt komma den nära och betrakta dess behändiga trip- 

 pande och löpande utmed vattenranden uppå en ofta ganska 

 starkt stupande bergsklack, mot hvars mörka fond fogeln 

 synes än vackrare. Då den oroas låter den höra ett äng- 

 sligt och långt utdraget tiih^ hvarvid den ofta sätter sig på 

 stenar och andra upphöjda föremål. Sitt bo reder den bland 

 gräs och buskar mer eller mindre nära vattnet, eller också 

 begagnar den dertill en obetydlig fördjupning uti den jemna 

 ler- eller sandstranden. 



