168 



Brushane-slägtet Madietes cuv. 



Näbben af hufvudets längd, kortare än tarsen^ rät^ vid 

 spetsen knappt nedböjd, mjuk, med af rundad^ hård spets; 

 nähhfåran räcker nära till nähhspetsen. 

 Näsborrarne smala, baktill bredare, omgifna af en hud- 

 kant. 

 Benen höga och spensliga med farsernas hud fram- och bak- 

 till delad af tvärsömmar; uttån förenad genom ett hud- 

 veck med mellantån ända mot första leden; intån har 

 ett dylikt veck antydt; baktån liten, högt sittande, nående 

 marken med spetsen; alla klorna något långa, svagt 

 böjda. 

 Vingarne inedelmåttigt långa, spetsiga, den första pennan 

 längst, de inre armpennorna långa och vingens bakkant 

 derigenom bågformigt urringad. 

 Stjerten något afrundad, bestående af 12 jjennor. 



Fjäderkrädnaden är mjuk och tät, samt åtliggande, med 

 undantag af hanarnes yfviga halskrage om våren. 



Brushanarne äro af medehnåttig storlek och stå nästan 

 på öfvergång emellan slägtena Totanns och Tringa, till hvilka 

 begge de af äldre författare blifvit förda. Att hanen i detta 

 slägte är större än honan är ett egendomligt undantagsfall 

 inom gruppen; hvad färgdrägten åter angår likna könen 

 hvarandra blott i ungdrägten, men mindre i vinterdrägt och 

 alldeles icke i sommardrägt. Eanarne äro då så olika teck- 

 nade, att man knappt finner två individer, som vore hvaran- 

 dra fullt lika, men den färgdrägt de en gång erhållit skola 

 de återfå vid hvarje ruggning från vinter- till sommardrägt. 

 Blott hanen bär under fortplantnings tiden en präktig hals- 

 krage eller sköld af långa, täta, vid ändarne krusade fjädrar 

 och har ansigtet betäckt med gula, tättstående vårtor, hvilka 



