170 



Finska namn. Suokukko, rautakukko ; pörhökukko, lie- 

 jukukko (Pudasjärvi eiil. Bränder)] suokulainen (Muonio), 

 tokkiinus (Mlmbg och J. Fellm.) 



Beskrifnmg, Näbben 1 7^ till 1 \'., tum lång, till färgen 

 mycket olika hos hanen, vanligast mörk utåt spetsen, ofta 

 isynnerhet om våren pomerans- eller rödgul, brungul eller 

 liffärgad, sällan röd; hos unga foglar och honan är dess färg 

 svartaktig, niot roten ljusare, gul- eller rödaktig. Iris mörk- 

 brun. Benen äro till färgen underkastade lika stor förän- 

 dring som näbben; hos ungfoglar men sällan hos gamla äro 

 de grågröna; tarsen 2V2 tum hög. 



Fjädrarnes färgteckning är isynnerhet hos hanarne så 

 omvexlande, att man såsom bestående knappt kan antyda 

 annat än följande: de öfre vingtäckarne brunaktigt askgråa, 

 med ljusare kantning och mörkare spolar; vingpennorna 

 brunsvarta, spolarne hvita, utom i yttersta spetsen; de in- 

 nersta vingpennorna äro på en ljus grundfärg tvärbandade 

 af svart. Bakryggen jemte gumpen och stjerttäckarne mörk- 

 gråa med ljusare ändkanter, de yttre hvita; armhålans långa 

 fjädrar samt underlifvet bakut jemte undre stjerttäckarne 

 hvita. Hos fogeln i ungdrägt saknas alltid de mörka tvär- 

 banden på de inre ving- och mellersta stjertpennorna. 



Hanarne i vårdrägt hafva ansigtet, rdlt efter åldern mer 

 eller mindre betäckt af gula. ujjuka vårtor; på halsen bära 

 de en yfvig fjäderkrage, som börjar på nacken, betäcker hal- 

 sens sidor och framdel, men är öppen baktill; ofvanför denna 

 finnes en mindre nackkrage, bestående af kortare, från bak- 

 hufvudet nedåt hvardera sidan liggande fjädrar, som oftast 

 äro af annan färg an halskragen. Färgen på dessa kragar 

 varierar hos olika exemplar i oändlighet: vanligen är dock 

 en den rådande eller grundfärg (rostfärg i alla nyanser, gul- 

 brunt, gråbrunt, rödgrått, hvitt och svart med violett, blå 



