173 



Bakryggen, öfvergumpeu på midten och öfre stjerttäckarne 

 brungråa med ljus kantning på de sistnämnda och derinom 

 en mörk fläck; gumpsidorna, undre stjerttäckarne, buken, 

 benens fjädrar samt midten af underbröstet rent hvita. F. M. 



Genom sin enfärgadt gråa hals skiljas de unga brus- 

 hanarne från både de gamla och alla öfriga af våra smärre 

 snäppor. Uti alla drägter skiljas hanarne derigenom, att de 

 äro vid pass en tredjedel större än honorna] i ungdrägten 

 hafva de samma färgteckning, men honornas är orenare, och 

 benen oftast grågröna. 



Dundrägt. Hufvudets främre del ljust rostfärgad med 

 ett svart streck längs midten af hjessan; mellan näbben och 

 ögonen tvenne smala, nästan parallela små streck, som dock 

 ej uppnå någondera; örontrakten ljusare, nästan hvit; nac- 

 ken småfläckig af svart, öfre kroppsdelarne spräckliga af 

 gulgrått, rostbrunt och svart, samt försedd med fina hvitaktiga 

 spetsar på dunen; benens yttre delar mörkspräckliga; bröstet 

 och underlifvet enfärgade, Ijusbruna eller blekt ockragula. 

 (Gotland, Sv. riksmuseum.) 



De unga foglarne och isynnerhet sådana, som i sin 

 utveckling blifvit mera sentida än andra, antaga den utpräg- 

 lade vårdrägten senare än de gamla foglarne; det händer 

 derföre, att en eller annan ännu vid sin återkomst till Tysk- 

 land följande vår icke har halskragen fullt utvuxen; någon- 

 gång kan detta vara fallet ännu då de anlända till vårt 

 land; våra samlingar ega nemligen ett exemplar med ännu 

 ej fullfärdig krage. 



Uti gamla verldens nordligare delar fortplantar sig 

 hrushanen på ett temligen vidsträckt område; den häckar i 

 mängd uti Skandinaviens norra, men till mindre antal i dess 

 södra delar; vidare finnes den i Östersjöprovinserna talrikt 

 samt i norra och mellersta Ryssland, äfvensom uti Sibirien 



