174 



äium uti de arktiska trakterna (75^) och österut ända till Kam- 

 tschatka. I mellersta Europa kläcker den ännu uti en del 

 af Storbritannien och norra Frankrike, i Tyskland ända uti 

 Sachsen, ehuru fåtaligt och blott ställvis, der uppodlingen af 

 kärrmarker ännu ej undanträngt arten. 1 Holland och Bess- 

 arabien skall den dock finnas ymnigare. — Flyttningstågen 

 ske hufvudsakligen längs floderna, i någon mon äfven längs 

 kusterna; arten kommer sålunda till vintern till länderna om- 

 kring Medelhafvet och Svarta hafvet samt till södra Asien; 

 i Afrika går den ända till södra delarne. — Ehuru an- 

 träffad på Nord Amerikas vestkust är den likväl ej utbredd 

 derstädes. 



Inom vårt område häckar den egentligen i de nordli- 

 gare, men på sina ställen äfven i de sydligare delarne, ehuru 

 här till mindre antal; under sträcktågen synes den vara tal- 

 rikare i landets sydöstra än dess sydvestra delar. — I Lapp- 

 marken anträffas den ofta häckande ända på kustlandet vid 

 Ishafvet (SchracL); på norra och östra kusterna af lappska 

 halfÖn är den icke sällsynt fMuId.J; i Utsjoki och Enari 

 fann Malm. den allmänt så långt tallskog växte och i Torneå 

 lappmark linnes den äfven uti skogsregionen fSbg & PnJ. 

 I trakten af Torneå såg ilf. v. Wright år 1856 en flock 

 hanar ännu den 10 juni och i Pudasjärvi finnes den under 

 sträcktiderna allmänt, längre fram på sommaren sällsyntare, 

 ehuru den dock kläcker derstädes (Brdr). I Uleåborgs 

 trakten häckar den talrikt och finnes isynnerhet om hösten 

 i stor mängd (K. HildénJ; i omgifningarne af Wasa och 

 Gamla Karleby är den enl. B. Alcenius likaledes talrik om 

 våren och häckar till mindre antal, men synes derstädes ej 

 vara föremål för jagt (jäg. fb. tidskr. 18G9). I mindre floc- 

 kar sträcker den vår och höst vid Kajana (Algrn), i Kuopio 

 vissa år (J. v. IT., Svndr, Asch.); i Nyslotts trakten (Lind- 



