177 



Hithörande foglar äro små, tecknade med behagligt 

 framstående askgråa och lifligt rödbruna färger. Tvenne 

 gånger om året rugga de gamla foglarne fullständigt (utom 

 de stora pennorna), men de unga göra det endast ofullstän- 

 digt, och erhålla först såsom treåriga sin utbildade färg- 

 drägt; de yngre foglarne äro också mindre vackra; könen 

 äro öfver hufvud taget lika tecknade. 



Simsnäpporna tillhöra den kalla zonen, endast en nord- 

 amerikansk art vistas i den mera tempererade, de öfriga 

 uppehålla sig der blott under vintermånaderna. De häcka 

 vid sött vatten, men vanligen icke långt från hafvet; flygten 

 är lätt, snabb och vacker, på stränderna löpa de behändigt 

 och fort, i hvilket hänseende de mycket likna småsnäpporna 

 (Tringa)^ tillsammans med hvilka de ofta förekomma. Sina 

 flyttningståg verkställa de, likasom nämnda foglar, ofta uti stora 

 svärmar; i allmänhet äro de föga skygga och låta ofta höra 

 sitt pipande läte, hvilket liknar småsnäppornas; de simma 

 mycket lätt och stundom långt ute från stranden, samt nicka 

 derunder med hufvudet; egendomligt nog skola de likväl 

 icke dyka under vattnet. Födoämnena äro de vanliga, in- 

 sekter, maskar och andra små djur. De lefva parvis och 

 makarne visa hvarandra mycken tillgifvenhet. 



De två arter, som förekomma i Europa, hafva begge 

 blifvit funna äfven hos oss. På grund af näbbens olika 

 form hänföras de af flere författare till tvenne skilda slägten. 



a) Underslägtet Lobipes Cuv. 



Phalaropus hyperboreus (Linn.). Smalnäbbad 

 simsnäppa. Vcsipääskynen. 



Artm. Näbben trind ända till den smala spetsen, vid roten 

 mer hög än bred- baktån utan hudjlik. Om sommaren 



12 



