204 



Vinterdrägt. Pannan, ett band öfver ögat, hakan, stru- 

 pen, framsidan af kinderna, bröstet nedtill och hela under- 

 lifvet är o rent hvita; tyglarne mörkfläckiga; hjessan ljust 

 askgrå med svarta längdfläckar; baksidan af kinderna och 

 halsen, kräfvan och sidorna af bröstet ljusgråa med mörka 

 längdstreck och jemn skuggning; alla öfre delar af kroppen 

 ljust askgråa med svarta fjäderspolar och smal, ljus kant- 

 ning på fjädrarne, de små vingtäckarne mörkast; bakryggen, 

 öfvergumpen och stjerttäckarne svartgråa med ljusare fjäder- 

 kanter; gumpens sidor hvita, de mellersta stjertpennorna grå- 

 svarta med ljusare kanter; i öfrigt såsom hos föregående 

 drägt, dock så att de unga foglarne hafva vingpennorna qvar 

 sedan ungdrägten, något blekare och slitna; de gamlas drägt 

 är renare. Naum. och Zool. mus. 



Vid höstruggningen försvinner den svarta fläcken på 

 underlifvet till först; exemplar från medlet af september må- 

 nad hafva redan hvita undre kroppsdelar och talrika vinter- 

 fjädrar bland sommardrägtens urblekta och slitna. 



Dundrägt. Pannan och hufvudets sidor grågula; hufvu- 

 det för öfrigt, bakhalsen och hela öfre sidan af kroppen fläckade 

 med svart och orent rostgult (samt enl. Meves med perllika, 

 hvitaktiga fläckar); strupen, framhalsen och kräfvan rostgråa, 

 underlifvet orent hvitt, mot stjerten rostgult; näbben rak, 

 mjuk, svartgrå; benen gråa. Efter Naum, 



Uti alla drägter äro hanar och honor lika tecknade, 

 men honan är i allmänhet större och har ej så utbredd 

 svart fläck på magen, ofta blott några fjädrar med denna färg. 



Af denna art förekommer en geografisk varietet, hvilken 

 af en del författare *) anses som skild art, af andra åter 

 alldeles icke särskiljes: 



*) M. v. Wright hade i sitt maniiskript omständligt återgifvit 

 Naumanns vidlyftiga beskrifningar på dessa två »arter". Senare orni- 



