210 



med smalare, rostfärgade fjäderkaiiter, de sistnämnda utåt 

 hvita och ofläckade. Ncmm. och F. M. 



Yngre individer är o icke så rent och vackert tecknade 

 och hafva de ljusa fjäderkanterna hredare. 



Ungdrägten liknar mycket de gamlas sommardrägt. Den 

 hvita färgen på hufvudet och halsen har en större utbred- 

 ning, så att halsen baktill och på sidorna är mycket ljusgrå 

 med mörka längdfläckar eller streck, på sidorna af kräfvan 

 med svartaktiga fläckar och rostfärgad anstrykning. Fram- 

 ryggens och skuldrornas fjädrar svartbruna med skarpt be- 

 gränsad rostfärgad kantning och hvita utkanter, på ryggens 

 sidor bildande mot skuldrorna ett hvitt längdband, då fjä- 

 drarne äro ordnade, samt med hvita spetskanter på skuldrorna; 

 bakryggens och öfvergumpens rostfärgade fjäderkanter bre- 

 dare; för öfrigt såsom föregående. 



Vinterdrägt. Alla sommardrägtens hvita partier äro 

 äfven nu hvita; de färgade äro deremot öfverallt askgråa, 

 med mörka fläckar pä hjessan, kräfvan med dylika tvärfläc- 

 kar, och ryggsidans fjädrar med mörka spolar och midt, 

 mot kanterna småningom ljusare. Efter Naumann. 



Småsnäppan såsom Sundevall företrädesvis benämner 

 denna art är funnen häckande blott i Taimyrlandet och på 

 Novaja Semlja; antagligen fortplantar den sig också på andra 

 arktiska kuster, man uppger t. o. m. i Finmarken. Sträck- 

 tågen gå företrädesvis längs kusterna uti Europa, men äfven 

 längs flere floder, hvarigenom arten kommer till Medelhafvet, 

 isynnerhet dess ostUga delar. Kaspiska hafvet och till Egyp- 

 ten; längs Afrikas ost- och vestkust går arten ända till Kap. 

 En stor mängd flyttar också genom östra Sibirien till Ostin- 

 dien och södra Asien. Den besöker således mycket olika 

 delar af jorden. 



