211 



Såsom en till sin utbredning nordostlig fogel kunde 

 man vänta, att den skulle förekomma och häcka på lappska 

 halfön eller uti finska lappmarken, och dess förekomst under 

 sträcktiderna också uti vårt lands inre delar synes antyda 

 detsamma; men härtills har man likväl ej anträffat den häc- 

 kande i nämnda trakter. Enligt Colleit skall arten vara 

 funnen häckande på gränsen af vårt område vid Wadsö 

 (Esmark juli 1866) norr om Warangerfjord, äfvensom uti 

 det inre af landet vid Tana elf (Nordvi); på sistnämnda 

 ställe har också Sommerfelt funnit den under sträcktiden om 

 våren och under flyttningarne fann Schrader den vid Ishafs- 

 kusten. Ganska sällan, men likvisst flerstädes, har man er- 

 hållit den uti mellersta och södra delarne af landet, mest 

 om våren: för många år sedan sköt hr F, v. Wright ett exem- 

 plar i maj månad på Haminanlaks och mag. Savander äfven- 

 ledes nära Kuopio ett år 1870, hvarjemte en flock af 4 — 5 

 stycken iakttogs derstädes för några år sedan. Uti Birkkala 

 sköt ingeniören E. v. Knorring ett exemplar den 24 aug. 

 1870 på ett grund i Pyhäjärvi sjö; fogeln visade sig dervid 

 så föga skygg, att man kunde närma sig henne på en famns 

 afstånd. Vid Kexholm har Aschan fällt en hane den 8 juni 

 1851 och vid Helsingfors är den äfven anträfi*ad under båda 

 sträcktiderna, senast den 18 sept. 1866 och om våren 1871, 

 då hr F. A. Jernström skjutit den. Uti Esbo erhöll Ekehom 

 ett par d. 12 sept. 1842*). 



Den sträcker således vid sydkusten i maj eller bör- 

 jan af juni månader samt om hösten uti augusti och sep- 

 tember. 



Äfven vid Archaugel skall den vara funnen (Meves). 



