213 



drorna och inre vingpennorna, brunaktigt svartgråa, med rost- 

 färgade fjäderkanter, som äro bredast mot spetsen, minst 

 synliga på framryggen, mest åter på de stora fjädrarne och 

 inre vingpennorna; de små (från vinterdrägten qvarsittande) 

 vingtäckarne mörkgråa, de mellersta äfvenså, men med rost- 

 färgad kantning, de största svartbruna med breda, hvita änd- 

 kanter; sålunda uppstår ett hvitt band öfver vingen, hvilket 

 derigenom blir tydligare, att de mellersta vingpennorna äro 

 hvita vid roten, de öfriga blott med hvit ändkant. Handpen- 

 norna och deras täckare svartbruna, endast den yttersta med 

 helt hvit spole, de öfriga med bruna, de inre med en smal 

 hvit kant på utfanet vid roten och gulaktigt hvit spetskant; 

 armpennorna svartgråa med en bredare ljus kant. Bakryggen, 

 öfvergumpen och de öfre stjerttäckarne svartbruna, med smala 

 rostgula fjäderkanter, de sistnämnda på yttre sidorna hvita, 

 de fyra mellersta stjertpennorna mörkgråa, mot spetsen svart- 

 bruna och kantade med rostfärg, det följande paret grått med 

 hvita ändkanter, de derpå följande utåt allt ljusare längs den 

 hvita spolen, och med smal hvit utkant, särdeles mot spetsen; 

 de yttersta äro rent hvita. F. M, 



Könen äro här liksom hos de andra lika tecknade, men 

 honan är större. 



Ungdrägten står emellan begge de andra drägterna. 

 Det hvita på hufvudet och hakan är mindre utbredt och mera 

 orent grått med otydliga mörka streck; hufvudet ofvan grå- 

 brunt med gråaktigt rostgula längdfläckar; halsen bakom 

 ljusgulaktigt grå med otydliga mörka längdstreck, dess sidor 

 jemte kräfvan orent rostgrå med otydliga gråa småstreck; 

 hela underlifvet rent hvitt, blott på kroppsidorna med gul- 

 aktig anstrykning. Framryggen, skuldrorna och inre ving- 

 pennorna mörkt brungråa, fjädrarne mörkast på midten, 

 utåt kanten ljust grågulaktiga med ett smalt, mörkt band der 



