63 



eller i kolonier (hägrarne) uti de länder, der de förekomma 

 till större antal. Många äro i rörelse blott morgon och 

 qväll, några endast om natten; hos oss äro de alla flytt- 

 foglar och tillbringa den kalla årstiden dels i södra Europa 

 dels ända långt ned i Afrika. Emedan några arter äro före- 

 mål för jagt, äro de äfven hos oss tagna i lagens hägn under 

 en viss tid på året, hvarom särskildt för hvarje art skall 

 anföras. 



Hela ordningen indelar prof. Sundevall på grund af de 

 stora olikheter, som ofvan redan framhållits, uti tvenne stora 

 hufvudafdelningar : 



A. Grallae debilirostres. Näbben antingen något kort 

 och fast y eller lång^ tunn och böjlig ^ vid roten smal i förhål- 

 lande till hufvudety samt beklädd ined en vek hud^ som om- 

 sluter 7icisborrarne • hufvudet (med få undantag) helt och hål- 

 let befjädradt. De häcka på marken och de späda ungarne 

 följa nästan genast föräldrarne. 



B. Grallae fortirostres. Näbben stor, stark och ända 

 till roten benhård^ mot basen tilltagande i bredd och höjd, 

 samt fast förenad med skallen', näsborrarnes mynning ben- 

 hård^ belägen närmare näbbryggen -, hufvudet mer eller min- 

 dre naket. De häcka på upphöjda ställen, der ungarne upp- 

 födas af föräldrarne. *) 



De uti vår nord anträffade arterna af de svagnäbbade 

 vadarne (debilirostres) fördelas lämpligast uti tvenne under- 

 afdelningar^ hvilka tillsammans omfatta fem familjer. 



a. Limicolae, snäppartade vadare. — Näbben vanligen 

 förlängd och vid basen sammandragen^ mer eller mindre tunn 

 och vek- tårna vid basen mer eller mindre förenade^ klorna 

 små, baktån är liten och upphjft eller saknas den alldeles; vin- 



*) Många författare uppföra begge afdelningarne såsom skilda 

 ordningar: Grallae L. Bp. och Ciconiae Bp. 



