219 



mera rostgula än rostbruna; vingtäckarne äro mörkare och 

 sidorna af unclerlifvet ofläckade; benen tjocka. (Naumann). 

 Enl. Sk. fn. äro bakrjggen, öfre stjerttäckarne och mellersta 

 stjertpennorna svarta, utan att några rostfärgade kanter 

 framhållas. 



I vinterdrägt är fogeln ofvan grå, med mörkbruna streck 

 längs fjäderspolarne; vingtäckarne svarta med hvitaktiga kan- 

 ter; bakryggen s vartaktig med smala rostbruna fjäderkanter; 

 undre kroppsdelarne hvita med gråbruna småfläckar p'å nedre 

 framhalsen. Sk. fn. 



Kegelbundet häckar myrsnäppan på Lapplands myrar 

 och Kölens utgreningar söderut, uti Norge ända till 6072^ 

 n. br."^); likaså torde den finnas i norra Sibirien ända österut; 

 men från Amerika omnämnes den icke. — Arten flyttar 

 höst och vår längs floderna genom Europas flesta länder 

 ända till Medel- och Svarta hafven; troligen går den också 

 till norra Afrika; den har vidare yppats uti södra Asien och 

 sträcker i stor mängd genom östra Sibirien samt utmed 

 Ochotska hafvet. 



Från vårt eget land hafva vi ännu ganska knapphän- 

 diga notiser om dess förekomst. Hvarken Schvader^ Malm^ 

 Middendorff eller Lilljehorg omnämna den från norden, men 

 J. Wollcy upptäckte första gången dess häckningsställe uti 

 finska lappmarken, några mil öster om Muonio kyrkoby; 

 senare hafva ägg erhållits från samma socken funna på åt- 

 skilliga ställen såsom Ylikylä, Salmijärvi m. fl. (Sbg & Pw, 

 Meves). På lappska halföns ostkust sköt J. Sahlherg den 

 6 aug. 1870 en fogel vid Deveätoi der den troligen hade 

 häckat '^*). — Också under flyttningarne är den temligen sällan 



*) Ställvis kläcker den i Sverige äfven sydligare, i Dalsland och 

 vid Skara (Meves). 



**) Meves anför den också från Archangel. 



