221 



små mörka fläckar, kräfvans och öfverbröstets sidor rostfär- 

 gade med svartbruna fläckar af olika^ form, delvis med hvita 

 fjäderspetsar. Framrygg och skuldror svarta med breda, 

 tandade, Jrostfärgadt bruna fjäderkanter; en del vingtäckare 

 af samma färg, de öfriga från nästföregående drägt, mörkgråa, 

 ofläckade; de innersta vingpennorna af skuldrornas färg; de 

 fyra första handpennorna svartbruna med hvita spolar och 

 fina spetskanter, de följande derjemte i utfanet från roten 

 hvita till midten, på armpennorna så tilltagande, att de näst 

 innersta hafva blott en mörk spetsfläck på utfanet. Bakrygg 

 och gump svartbruna med rödgråa fjäderkanter; de mellersta 

 stjertpennorna dylika, kantade ytterst med hvitt, de öfriga 

 gråa, utåt h vitgråa, alla med hvita kanter och spolar; midten 

 af öfre och hela undre bröstet, benens fjädrar, buken, undre 

 stjert- och vingtäckarne rent hvita. Naumann och Z. M. 



Ungdrägten skiljer sig från föregående derigenom, att 

 bröstet är ofläckadt, hvitt, på sidorna med rostfärgad an- 

 strykning, och öfre kroppsdelarne hafva hvitgråa fjäderkanter, 

 i stället för rostfärgade. 



Vinterdrägten är mycket ljus. Alla öfre kroppsdelar, 

 äfvensom sidorna af kräfvan behagligt, ljust askgråa (såsom 

 hos Sterna liirundo)^ med fjäderkanterna ljusast och mörka 

 spolar; tyglarne vid ögonen äfvensom vingens minsta täckare 

 mörkare, svartaktiga; pannan, bandet öfver ögonen, hakan, 

 kinderna, framhalsen, bröstet och hela underlifvet rent hvita ; 

 vingar och stjert såsom hos föregående drägter. Efter 

 Naumann. 



Sandlöparen häckar utan tvifvel uti den högsta norden 

 af begge kontinenterna, men härtills torde man ännu icke 

 någonstädes hafva funnit dess bo; sannolikt fortplantar den 

 sig på Sibiriens nordligaste kuster eller ännu högre upp på 

 öar uti Ishafvet. — Under flyttningstiderna passerar den utefter 



