223 



gående grupp har denna mycket gemensamt, men skiljes från 

 densamma derigenom, att näbben är längre än den nakna 

 delen af benet, öfverkäken i spetsen förtjockad och med 

 kanterna omfattande underkäken, samt benen befjädrade långt 

 ned; framför allt afviker den dock derigenom, att ögonen 

 äro belägna långt bakut, rätt ofvanför öronöppningen. — 

 Afven det hithörande slägtet Scolopax innehåller temligen 

 olika former, som kunna fördelas i underslägten. 



Beckasin-slägteU (Scolopax um. p. pt.). 



Hufvudet från sidorna hoptryckt^ med särdeles hög jyamia 

 och liten, afjjlattad hjessa; de stora ögonen belägna 

 högt u'pp och långt hakut^ rätt öfver öronöppningen. 



Näbben lång^ rät^ svag^ mer smal än hög och framåt betyd- 

 ligt smalare • mjuk och känslig^ i spetse7i hornartad' 

 öfverkäken litet längre än den undre', käkkanten med 

 en fåra, som räcker inemot spetsen af näbben. 



Näsborr ar ne belägna vid sidan af näbben och nära dess 

 rofj små, smala, icke genomsigtiga och omgifna af en 

 vek hudrand. 



Benen icke höga, svaga, veka, öfver hälleden litet eller all- 

 deles icke nakna, med. 3 smala, ända till roten fria 

 framtar och en liten, men utvecklad, högre stående 

 baktå. 



Vin garn e af medelmåttig längd, något breda, mindre spet- 

 siga; de inre vingpennorna icke synnerligen förlängda 

 och vingens bakkant derigenom mindre urringad; de 3 

 första pennorna nästan lika långa; framom den första 

 långa finnes en liten, ofullkomligt utvecklad, styf penna. 



Stjerten kort, bred, tillspetsad eller af rundad, bestående af 

 12, Ii, 20 eller ännu flere pennor. 



