191 



drorna, inre armpennorna och de dem närmare liggande 

 vingtäckarne äro glänsande svarta med starkt rostfärgade 

 kanter och på de större fjädrarne med fläckar emot spetsen, 

 hvilken har en smal, rostgul kantning. De stora vingtäc- 

 karne med hvita spetskanter, hvarigenom ett öfver den hop- 

 lagda vingen snedt gående, hvitt band uppstår; de mellersta 

 mörkbruna med rostgula kanter, de små enfärgade, mörk- 

 gråa (från vinterdrägten). Handpennornas täckare svartbruna 

 med hvita spetskanter, som inåt blifva bredare; alla ving- 

 pennorna, utom de inre armpennorna, brunsvarta med hvitt 

 infan vid roten, hvita spolar och en smal hvit spetskant, 

 som på de yttre försvinner. Alla stjertpennorna af samma 

 längd, de mellersta mörkare, de öfriga ljusgråa med hvit, 

 utåt allt bredare kantning och alla med hvita spolar; bak- 

 ryggen gråsvart med ljusa fjäderkanter, öfre stjerttäckarne 

 i midten rostfärgade med svarta tvärfläckar, de undre hvita 

 med dylika fläckar och inblandade rostbruna fjädrar. — 

 Naiim. och Zool. mus. 



De begge andra hufvuddrägterna hafva en grå grundfärg. 



Vinterdrägtens färg är renare askgrå på alla öfre kropps- 

 delar, der fjädrarne äro mörkgråa, utåt småningom ljusare, 

 i kanten hvitgråa; inre vingpennorna af samma färg; tyglarne 

 och en skuggning omkring ögontrakten mörkare, liksom äfven 

 hela hufvudet ofvan, som är fint fläckadt med Ijusgrått; ett 

 hvitt band från näbbroten öfver ögonen, omkring öron- 

 trakten, nedtill förenande sig med det hvita på kinderna och 

 hakan. Halsen ljusgrå, baktill mörkare med små, mörka 

 iängdfläckar; kräfvan och kroppssidorna dylika, med fläc- 

 karne nedåt mera tvärgående. Bakryggen och öfre stjert- 

 täckarne hvita med framtill tätare ställda tvärfläckar; un- 

 derlifvet och undre stjerttäckarne hvita; vingen och stjert- 

 pennorna såsom i soramardrägten. Naum. 



