197 



till Island och likaså utmed kusterna af Nord Amerika och 

 östra Sibirien. Deremot kommer den mycket fåtaligt till 

 Östersjön *) vissa delar af Medelhafvet och södra Sibirien. 



Inom vårt område finnes således skärsnäppan i större 

 mängd blott vid ishafskusten ; annorstädes är den högst 

 sällan funnen. Schracler och Malm uppgifva, att den kläcker 

 på fjellmyrar vid norra kusten **) och samlas till hösten i 

 stora massor på kustlandet; vid Schuretskaja fann Li7//é^5or^ 

 den och Midclendorff såg den omkring lappska halfön i stor 

 myckenhet; Sahlherg och Malmherg funno likaså svärmar vid 

 Ponoj i augusti månad 1870. Till det inre af lappmarken 

 synes den någon gång komma vilse: Malm har nemligen 

 skjutit en hane vid Utsjoki by den 9 oktober 1841. — Uti 

 öfriga delar af vårt område är den veterligen aldrig ännu 

 funnen, annat än vid sydkusten och äfven härifrån känna vi 

 blott ett enda exemplar, troligen från Helsingforstrakten, 

 hvilket utan lokaluppgift förvarats uti sällskapets pro fauna 

 et flora fennica fogelsamling och af M. v. Wright vid en re- 

 vision år 1858 igenkändes såsom hörande till denna art; 

 exemplaret befinner sig i vinterdrägt och förvaras ännu uti 

 finska fogelsamlingen. 



Skärsnäppan har en snabb, lätt och vacker flygt, och 

 löper snabbt på marken, så att den dervid skall påminna 

 om en springande råtta, hvadan den erhållit det norska nam- 

 net ^aVemtts; efter sitt läte, phjt plyt^ kallas den äfven ^'ä- 

 replyt; den vistas nemligen för det mesta på den genom 

 ebben blottade hafsbottnen (fjären)^ der den uppsöker sin 

 föda. Den är föga skygg, simmar bättre än de andra arterna 

 samt sätter sig ofta på isstycken, strandstenar, klippor och 



*) Arten är icke heller angifven från Hvita hafvet. 



**) Så uppgifva äfven Sommer/elt och Nordvi från Ostfinmarken. 



