199 



brunsvart och rostbrunt, bakhalsen på rostbrun botten med 

 mörka fläckar. Framryggen, skuldrorna och inre vingpen- 

 norna svartbruna, med starkt rostgula bräm och trekantiga 

 fläckar på fjäderkanterna, som utåt äro ljusast; strupen rost- 

 gul, kinderna och örontrakten mera roströda med fina mörka 

 streck; framhalsen, kräfvan och Öfriga underlifvet skönt rost- 

 röda, med ljusare, hvitaktiga fjäderkanter och inom dem ett 

 smalt, mörkt tvärband; undre stjerttäckarne hvita, med en- 

 staka mörkbruna pilfläckar och tvärband; vingtäckarne (van- 

 ligen sedan vinterdrägten) mörkbruna med svarta spolar och 

 gråaktiga kanter; de större utåt ljusare, de största med hvita 

 spetsar. Vingpennorna brunsvarta med hvita spolar, inåt 

 med smala, hvita spetskanter, på infanet ljusgråa, mer inåt 

 hvita till större utsträckning, men icke öfver hela fanet; 

 bakryggen svartgrå med ljusare fjäderkanter, gumpen ljusare 

 och på sidorna livit; öfre stjerttäckarne hvita med svart- 

 bruna tvärfläckar; mellersta stjertpennorna mörkgråa med 

 rostgul kantning, de öfriga ljusgråa, hvitkantade, isynnerhet 

 de yttersta, alla spolame hvita. F. M. 



Hanar och honor äro lika tecknade. 



Ungdrägten står niidt emellan föregående och vinter- 

 drägten. Tyglarne mörka; från näbbroten till ofvan Ögonen 

 ett hvitt band; hakan hvit, ofläckad; hufvudet i öfrigt, samt 

 halsen bakom och på sidorna ljusgråa med täta, mörka 

 längdstreck, mest markerade på hjessan; halsen för öfrigt 

 med rostgul anstrykning, tydligast på den framtill glesare 

 streckade delen, på kräfvan öfvergående till mera rostgult 

 med smala, glesa spolstreck af mörk färg, och på dess sidor 

 i jemn grått; hela underlifvet för öfrigt hvitt, stundom der 

 och hvar med gulaktig anstrykning. Alla öfre kroppsdelar, 

 äfven vingtäckarne och inre vingpennorna, gulaktigt mörk- 

 gråa med grön skiftning, och alla fjädrarne innanför den 



