236 



Angående denna arts lefnadsförhållanden och jagten på 

 densamma finnes uti Svenska jägare förbundets nya tidskrift 

 för år 1863 en omständligare, särdeles intressant redogörelse 

 af d:r J. W. Lindblad. 



26. Scolopax g al lin ag o Linn. Enkel beckasin, 

 horsgök. Taivaan-vuohi, taivaao-jaara. 



Artm, Näbben mer än dubbelt så lång som hufvudet\ öfre 

 kroppsdelarne och halsen spräckliga och fläckiga af 

 brunt och svart^ underlifvet ofläckadt^ hvitt; längs hjes- 

 san ett och längs ryggen fyra gula längdband- ving- 

 täckarne med två hvita spetsfläckar] hakan, underlifvet 

 och utfanet af yttersta ving- och de yttre ef de 1å 

 stjertpennorna hvita. 

 Längd: IOV2 — 12 tum, vingbr. 18 tum. 

 T^oknla namn. Svenska: himmelsget (Osterb., Sadelin)^ 

 mäkel-bäss (Jakobstad skären, Z. Schalin). — Finska: isompi 

 taivaan-vuohi eller -jaara; taivaan mäkärä (lappm., Fellm.\ 

 vanha piika (Pudasj., Bränder)^ ukon oinas (Soukelo i ryska 

 lappm., Malmberg). 



Beskrifning. Näbben svag och mycket lång, längre än 

 hos någon af våra öfriga arter eller 2^^ tum, till färgen 

 gråaktigt liffärgad och småningom mot spetsen svartaktig; 

 hos ungfoglar rödaktigt grå, inunder mot roten grönaktig, 

 men äfven hos dessa mörk i spetsen; benen grönblåaktigt 

 liffärgade, på lederna mera grönaktiga; tarsen 13 lin. hög, 

 mellantån med nagel 15 lin.; iris brun. 



Från näbbroten öfver midten af pannan och hjessan 

 går ett svartbrunt band med rostbruna småfläckar, hvilket 

 snart blir bredare och intager hela öfre delen af hufvudet, 

 samt delas af ett längs midten af hjessan gående ljust rost- 



