242 



rostgult band, som framtill är ljusare, bakåt mera rostfär- 

 gadt, samt liksom tudeladt af ett smalt, mörkt och småfläc- 

 kigt band; tyglarne svartbruna; ett annat, mindre samman- 

 hängande band går från underkäksroten, tilltagande i bredd 

 på kinderna, ut på den ljusa, småfläckiga örontrakten; vid 

 sidorna af den gulhvita, ofläckade hakan finnes ett af helt 

 små fläckar bestående ganska smalt band från underkäks- 

 roten nedåt. Halsen bakom på rostfärgadt grå botten fläc- 

 kad af mörkt och hvitt ; på halssidorna äfvensom på kräfvan 

 är grundfärgen mera grå och de svartbruna fläckarne gle- 

 sare, der och hvar med litet rostfärg; i midten är grundfär- 

 gen hvitare på framhalsen med tätare småfläckar; dessa 

 upphöra småningom på bröstets sidor ned mot det hvita un- 

 derlifvet, men fortsättas på kroppssidorna och bakre ving- 

 skylarne, der de tilltaga i storlek. På framryggen och skul- 

 drorna äro fjädrarne i förhållande längre och smalare än 

 hos de andra arterna af slägtet; deras svarta grundfärg skif- 

 tar skönt i grönt, blått och purpurfärg, samt de rostfärgade 

 eller starkt rostgula, smala tvärfläckarne och vinkliga ban- 

 den i purpurrödt och kopparfärg, isynnerhet vid stark dager; 

 yttersta kanten af de mindre skulderfjädrarne smalt hvit, 

 de stora äro utmärkta af en bred rostgul kantning på ena 

 fanet, bildande tvenne längs ryggen gående, breda, och ytter om 

 skuldrorna tvenne smalare ljust rostgula band, alla sträc- 

 kande sig långt bakut. Bakryggen svart med violett metall- 

 glans och fina, hvita fjäderkanter; gumpen och öfre stjert- 

 täckarna äfven svarta, metallglänsande, på infanet med ore- 

 gelbundna, rostfärgade tvärfläckar, på utfanet med hvit kant- 

 ning; undre stjerttäckarne hvita med mörka spolfläckar. 

 Vingtäckarne svartbruna med ljusare kantning, de stora med 

 hvita spetsar; de öfre af dem äfvensom inre vingpennorna 

 svartbruna, med fläckar och kantning af rostfärg; armpen- 



