90 



så nordligt som föregående art, utan kläcker uti mellersta 

 Europa och södra Sibirien ända till Japan; nordligast fin- 

 nes den i England och mellersta Skandinavien; ostligare går 

 den måhända längs floderna något mer norrut *). — Dess 

 flyttningståg gå till den väsendtligaste delen längs vatten- 

 dragen genom kontinenten, der arten öfvervintrar redan i 

 södra Europa, men den drager sig likväl också längs Afrikas 

 kuster ända till Guinea och Mozambique; också i södra 

 Asien och Ostindien har den vinterstationer. 



Hos oss finnes arten blott i södra och mellersta de- 

 larne af landet. Den är allmän på sandstränderna vid södra 

 kusten, t. ex. i närheten af Wiborg (Londén) och på flere 

 ställen i Borgå skärgård, der den häckar spridt, men någon- 

 gång flere par tillsamman; så anträffades på Nordsjöskatan 

 öster om Helsingfors flere bon år 1861 omkring den 1 juni 

 (Äschan)^ i Helsinge socken är den äfven funnen (EkebomJ; 

 den uppehåller sig vid dessa kuster ända till slutet af sep- 

 tember (31. v. W.). I sydvestra delen af landet är den sedd 

 några gånger vid Pyhäjärvi sjö af J. Sahlberg, och före- 

 kommer uti skärgården samt på Åland (Bergstrand). Mer 

 norrut längs vestkusten finnes den ännu i södra Österbotten; 

 på ett ställe i Larsmo kapell anträö*ade E. Alcenius flere 

 exemplar af arten, äfvensom dess bo. Uti de inre delarne 

 af landet finnes den vid Ladoga, på hvars stränder den är 

 allmän, hvarjemte den stundom häckar äfven på sandfälten 

 vid Kexholm (Tgstr.). Också vid Kuopio har den iakttagits 

 af J. v. WrigJit under vårsträckningen; dess bo fanns der- 

 städes i början af juni 1869, och följande år den 14 juni 

 sköts vid Ahkionlaks kanal i Maaninka k:ll (63^ 10') hanen 



*) Meves uppgifver den förekomma i norra Eyssland ännu vid 

 Onega viken och Cholmogori (64'*); i Sverige går den föga öfver 60^ och 

 i Norge till 63o n. br. 



