88 



näbbroten bvit, bakom densamma mellan ögonen ett svart 

 band, som baktill och öfver örontrakten är kantadt med hvitt; 

 hakan och en bred ring eller ett band kring halsen hvita. 

 Nacken och kroppen ofvan brungråa, vingtäckarne i spetsen 

 obetydligt ljusare, hvarigenom intet hvitt tvärband uppstår 

 öfver vingen; handpennorna utåt svartbruna, men inåt små- 

 ningom ljusare, den 5:te och 6:te med hvit spetskant, som 

 på de följande inåt blir bredare isynnerhet på infanet, de 

 sista armpennorna åter gråbruna, långa. Stjertpennorna grå- 

 bruna, vid basen ljusare, mot spetsen svarta, bildande ett 

 åt sidorna aftagande, men öfver alla pennorna sig sträckande 

 svart tvärband, i spetsen, utom hos de mellersta, med en 

 hvit fläck, som tillvexer på sidorna, så att de två yttersta 

 äro helhvita, så när som på tvärbandets fläckar. — F. M. 



Gamla honan har de svarta teckningarna på hufvudet 

 mindre och icke rent svarta, utan mera brungråa; den svarta 

 halsgördeln består af ett smalare band med en på sidorna 

 nedgående flik; den hvita färgen är icke heller alldeles ren; 

 vingpennorna hafva bredare hvita spetskanter än hos hanen. 

 Hon liknar härigenom en 



Ung hane, som äfven har de svarta teckningarne mindre 

 rena och af mindre omfång samt halsgördelns sidoflikar bak- 

 till af ryggens färg. De unga honorna hafva äfven tecknin- 

 garna mer bruna. 



Höst- eller vinterdrägten har öfre kroppsdelarne mör- 

 kare, men då med ljust rostgulaktiga fjäderkanter; det svarta 

 bandet öfver pannan, och sidorna af det öfver kräfvan med 

 smala hvitaktiga fjäderkanter; det sistnämnda endast framför 

 och baktill gråsvart likasom det på örontrakten. Honan 

 skiljes blott genom att de mörka teckningarne äro mindre 

 och snarare mörkbruna än svarta. Naum. 



I 



