80 



— Könen äro hvaranclra nästan alldeles lika till färgdragten. 



— Efter Naumann. 



Ungdrägt. Hufvudets färgteckning lika med de gamlas, 

 blott att hjessans fjädrar äro bredare kantade med rostgult, 

 tyglarne och kiuderne mera fläckade och hakan hvitaktig. 

 Halsen och öfverbröstet rostgula med ljusgråa spolstreck och 

 fläckar, isynnerhet nedåt på kräfvans sidor, tätare fläckad 

 på bakhalsen. Fjädrarne på ryggen, skuldrorna och inre 

 vingpennerna svartbruna, vingtäckarne gråbruna, alla med 

 breda, rostgula kanter; de små vingtäckarne svartbruna, kan- 

 tade med rostbrunt; vingarne såsom hos de gamla, äfvensom 

 stjerten, som dock har bredare hvitgul spetskant. Öfre stjert- 

 täckarne gråaktigt mörkbruna med ljusgråa och rostgula 

 fjäderkanter; underlifvet hvitt på sidorna med obestämda gråa 

 tvärfläckar och ljus rostgul anstrykning. — F. M, 



I sin första vinterdrägt skiljas ungarna från de gamla 

 derigenom, att de ännu hafva qvar ungdrägtens vingtäckare 

 med hvitaktiga fjäderkanter, oftast sakna det hvita bandet 

 öfver bröstet, eller hafva det smalt, samt buken och undre 

 stjerttäckarne helt hvita. Naumann. 



Under våren anträffas individer, hvilka bland sommar- 

 drägtens rostfärgade och svarta fjädrar på buken ännu hafva 

 flere eller färre hvita qvar från vinterdrägten. 



Dundrägt. Hjessan oregelbundet fläckad med svart, 

 rostbrunt och orent hvitt, rundtomkring kantad med svart; 

 ett band i pannan, ett från munvinkeln genom ögat och en 

 båge under ögat, svarta; hufvudet i öfrigt, äfvensom nacken, 

 hvita med gulaktig anstrykning; strupen rent hvit; kroppen 

 ofvan oregelbundet fläckig af samma färger som hufvudet; 

 underlifvet hvitt med gul anstrykning isynnerhet på bröstet. 

 F. M. 



