154 



nes vidare på Åland (Bergstr.J, häckar på Klåfskär (R, Sie- 

 vers)^ men synes aftaga uppåt bottniska viken ty den finnes 

 sparsamt i Wasa — Gamla Karleby trakten (Älcemus) och 

 uppgifves vara skjuten en gång på Karlö vid Uleåborg den 

 21 juli 1856 (Bl'. Nyl.). I medlet af maj månad kommer 

 den enligt Schrader till IshatVets kust^ påtagligen från Norge, 

 och är derstädes rätt allmän till slutet af september samt 

 kläcker i medlet af juni. Enligt Middendorff är den ej hel- 

 ler sällsynt på lappska halföns norra och östra kuster; 

 Sahlberg och Mcdmherg funno den vara allmän äfven om- 

 kring hvita hafvet, både på lappska och karelska (Shg) 

 kusten. — I de inre delarne af landet är den sedd dels under 

 flyttningarne, dels häckande, dock icke sydligt. Uti Kankaan- 

 pää i norra delen af Satakunta har den någongång anträffats 

 (Sandberg); Aschan har meddelat, att den blifvit observe- 

 rad i Savolaks vid Hankalampi sjö nära Jyrkkä bruk uti 

 lisalmi socken, äfvensom vid Luupue sjö i Kiuruvesi k:lL 

 Enligt Bränder finnes den spridd i Pudasjärvi och kläcker 

 derstädes. I Muonioniska observerades den år 1867 den 9 

 juni (Shlbg och Pn) och prosten J. Fellman har antecknat 

 den såsom sedd och fångad uti norra lappmarken, hvarför- 

 utom tre ungar anträffats i början af augusti år 1826 på en 

 gräsrik myr (i Utsjoki?); i zool. museum förvaras slutligen 

 ett exemplar från Mandnjaur i Utsjoki, skjutet den 28 

 maj 1843. 



Denna art är måhända den vackraste af alla Europas 

 snäppor; dess lockljud är en hög och klingande, dubbel 

 flöjt-ton dja eller dju och sången återgifves med dälidl dlidl 

 dlidl o. s. v., hvarförutom den vid olika tillfällen har flere 

 andra läten. 1 likhet med de öfriga arterna af detta slägte 

 vadar den ut i vattnet samt doppar hufvudet och halsen deri 

 för att upphemta sina födoämnen, men blott i stor nöd dyker 



