160 



från näbbroten svartbrunt med hvitaktiga fjäderkanter; öron- 

 trakten på en ljusgrå bottenfärg med mörka längdstreck, 

 halsen bakom matt svartbrun med hvitaktiga streck, fram- 

 till öfvergående i fläckar af samma färg. Framrygg, skuldror, 

 inre vingpennor och alla större vingtäckare på mörk, oliv- 

 brun grund med gråhvita eller något mörka, mest trekantiga 

 fläckar uppå fjäderkanterna och mörka fjäderspolar. Hand- 

 pennorna svartbruna, alla med bruna spolar, de inre med 

 något ljusare spetsar, armpennorna olivbruna; undre ving- 

 täckarne och armhålans långa tjädrar svartbruna med många, 

 smala, skarpt begränsade, hvita tvärband, som gå snedt öfver 

 h vartdera fanet, bildande en vinkel med spetsen mot fjäderns 

 rot. Bakryggen brunsvart med små, hvita fjäderkanter mot 

 den snöhvita ofläckade öfvergumpen och öfre stjerttäckarne; 

 stjertens inre tredjedel hvit, i öfrigt på hvit botten med 3 

 eller 4 breda, svarta tvärband på de mellersta, aftagande på 

 de yttre från basen, så att den yttersta har blott ett tvär- 

 band eller en fläck i utfanet vid spetsen. — Hanar och ho- 

 nor äro lika tecknade. F. M. 



TJngdrägten skiljer sig från gamla foglarnes genom en 

 mörkare, nästan svartaktig grundfärg på de öfre kroppsde- 

 larne, der fjäderkanterna utmärkas af talrika, men små, gul- 

 aktigt bruna fläckar; hjessan är mörkbrun, ofläckad och 

 tyglarne svarta. F. M. 



Vinterdrägten är icke heller mycket olik; de hvita fläc- 

 karne hafva en mer gråaktig anstrykning, hjessans fjädrar 

 hafva hvitgråa kanter och sidorna af kräfvan äro tätare strec- 

 kade af mörkt, utan fläckar och inblandning af grått. Efter 

 Naumann. 



Dundrägt. (Maaninka d. 4 juni 1870). Ofvansidan öfver- 

 vägande rostbrun med svarta fläckar och baud; hakan och 

 underlifvet rent hvita med gråaktig kräfva; ett svart streck 



