1G2 



W.) och en ungfogel (5 aug. 1847) från denna trakt förva- 

 ras i finska samlingen. Slutligen har Aschan lyckats anträffa 

 den häckande i Maaninka k:ll i norra Savolax den 4 juni 

 1870 nära intill Naarvanlaks gästgifveri (63^^ 12'); måhända 

 går den i vårt land ännu nordligare, ehuru vi härtills icke 

 hafva någon kännedom derom "■•'). 



Rörande fogelns förekomst i Maaninka har konrektor 

 C. A. Aschan lemnat följande närmare meddelande. „ Stäl- 

 let der fogeln anträffades med späda ungar utgjordes af en 

 mindre äng, hvars midt upptogs af ett vattensjukt och med 

 några videbuskar beväxt ställe. Ungarne, af hvilka tre sågos, 

 voro nyss utkläckta, trafvade rätt raskt omkring i vattnet 

 och vickade alltjemt på stjerten, då de stodo stilla, utstö- 

 tande ett fint hsi eller psi. Föräldrarne flögo oroliga om- 

 kring under det de läto höra sitt tick-tick-tick-tick^ hvilket 

 blef allt hastigare ju närmare man nalkades ungarne. Der- 

 under slogo de ned än på marken, än på någon gärdesgårds- 

 stör eller dylikt och begge makarne tycktes vara lika ömma 

 om sin afföda. Hanen blef skjuten och en unge tagen, hvilka 

 sedermera öfversändes till sällskapet pro fauna et flora fen- 

 nica. Äggen läggas således i medlet af maj; troligen före- 

 kommer fogeln på långt flere ställen, men förblandas kanske 

 ofta med grönbenan, hvilken han till storleken liknar." 



Liksom de närstående arterna låter äfven denna höra 

 ett slags sång, hvilken Naumann återgifver med dlyih-dlyi- 

 dlyi. Deremot afviker den på ett märkeligt sätt från de 

 flesta andra små vadare derigenom, att den icke kläcker på 

 marken, utan i träd; till detta ändamål begagnar den sig 

 isynnerhet af gamla trastbon; ungarne skola utan vidare om- 

 ständigheter utkastas derifrån och vårdas sedan på marken 



*) Grape förvexlar denna ocli föregående art bvarigenoni han kom- 

 mer att anföra T. ochropus från Enontekis. 



