251 



Beskrifnincj. Näbben öfver 4 tum lång, dess inre del 

 gulgrönaktig, den yttre gul; iris röd; benen svarta, tarsen 

 10 tum, mellantån kring 4 tum. 



Gammal fogel. Ansigtet och hjessan tätt beklädda af 

 svarta glänsande borsthår, bakre delen af hjessan högröd 

 med glest ställda svarta hår; derifrån går ett svart band 

 utmed nacken, hvilket på bakhalsen afsmalnar och försvinner; 

 från ögonen bakut ett bredt hvitt band, som, ehuru smalare 

 nedåt, fortsattes utmed bakhalsen och småningom förlorar 

 sig i dess askgråa färg; hufvudet framom ögonen, hakan och 

 strupen samt hela framhalsen svarta eller svartgråa. I öfrigt 

 är hela fogeln vackert ljust askgrå; de bakre skulderfjädrarne 

 och större vingtäckarne hafva svarta spolar, de senare med 

 svarta droppformiga spetsfläckar; de inre största vingtäckarne 

 förlängda, bågformigt tillspetsade samt svarta på nästan hela 

 infanet; de sex innersta vingpennorna (hos honan och yngre 

 foglar färre) mycket förlängda, spetsiga med veka spolar, 

 inåt roten med långt och krusigt fan, samt bågformigt ned- 

 hängande öfver vingspetsarne och stjerten, hvilken af dem 

 alldeles döljes. Vingpennorna af första och andra ordningen 

 svarta, med svartbruna spolar; stjertpennornas yttre hälft 

 svartgrå, mot basen småningom askgrå. — Begge könen lika 

 tecknade. F. M. 



Ungdrägten skiljer sig från de gamlas derigenom, att 

 hufvudet är helt och hållet befjädradt, enfärgadt rostgult, li- 

 kasom äfven nacken och bakhalsen rostgråa; äfven de in- 

 nersta vingpennorna äro i spetsen rostfärgade. F. M. 



Anm. Jag har sett en ungfogel, hos hvilken de öfre kroppsdelarne 

 voro öfverdragna med rostbrunt, och hade mörka tvärband; dess 

 hufvud var starkt rostfärgadt. (M. v. W.) 



Dundrägt. På ofvansidan är det vackra dunet glänsande 

 gulaktigt roströdt; öfver ryggen går ett mörkare längdstreck, 



