258 



kanter j näsfåran går utöfver lialfva nähhen och utlö- 

 per framtill spetsigt. 

 Näsborrarne smala, genomsigtiga^ belägna nära nähhroten 



och omgifna af en hinna. 

 Benen temligen stora och starka^ nakna något öfver knäna^ 

 de tre framiårna långa., smala och fria; haktån unge- 

 fär en tredjedel så lång som tar sen; klorna smala och 

 spetsiga; den veka huden på tarsernas framsida och 

 tårna of van täckt af tvärplåtar., på sidorna delad i 

 fina och haktill i gröfre maskor. 

 V in g ar ne hvälfda^ korta^ breda och afrundade, med veka 

 pennor och något böjda spolar; första pennan kortare 

 än 2 — å:de.f hvilka äro lika långa. 

 Stjerten ganska kort., merendels dold under täckfjädrarne^ 

 smal och afrundad. 



Fjäderklädnaden hos rallerna är mycket mjuk och på 

 de undre kroppsdelarne särdeles tjock. Hufvudet är litet, 

 pannan platt och halsen af medelmåttig längd. De äro af 

 medelmåttig storlek eller derunder, och hanen är större än 

 honan. I allmänhet bära de föga utmärkta färger och begge 

 könen äro lika tecknade, men ungdrägten temligen olik de 

 gamlas. En gång om året inträffar ruggningen. Uti kallare 

 länder äro de flyttfoglar och verkställa flyttningen flygande, 

 ehuru i kortare sträckor. Sitt höga, merendels skarpa läte 

 låta de höra mest om aftnar och morgnar. 



Rallus aqvaticus Linn. Vattenrall. 



Artm. Of van svart med breda olivbruna fjäderkanter ^ fram- 

 till skiffergrå och på kroppssidorna bakåt svart, med 

 hvita tvärband och rostgul undergump. 

 Längd: omkr. 10 tum, vingbredd omkr. IG tum. 

 Finskt namn: rantakana (Mbg). 



