384 



ej vid Tengeliö år 185G, meii arten förekommer dock högre 

 upp i Toriieå elfdal, ty W. v. Wright säger (1832), att 

 dess nordliga gräns går ungefär vid Kieskis gästgifveri (67" 

 15'), ehuru spridda individer någongång framtränga ända till 

 Enontekis; från detta kapell anföres den äfven af Grape (år 

 1803, liksom den äfven uppgifves från svenska grannsocknen 

 Kaaresuanto af Malm) och i Muonioniska är den icke heller 

 allmogen obekant. Uti Kemi floddal är den af landssekre- 

 teraren K. Hildtn anträffad häckande ännu vid Mokko 

 gästgifveri vid Kittinenjoki. Afven norr om vattenskilnaden 

 har man erhållit den: förutom de fall från Enare och Uts- 

 joki, som äro upptagna bland de klimatologiska iakttagel- 

 serna för åren 1846 — 49 är ett par antecknadt i Enare af 

 Malm och i samma socken en ungkull den 10 aug. 1829 af 

 Fellman^ hvilken äfven uppgifver sig hafva sett arten ännu 

 i Utsjoki. I ryska lappmarken är gräsanden sällsynt inom 

 skogsregionen *), iakttagen vid Kantalahti och Sonostrow af 

 Sahlberg och Malmherg; Middendovff säger, att den var icke 

 allmän till 68*^, hvilken uppgift efter all sannolikhet måste 

 hänföras till de af honom besökta inre och skogiga delarne 

 söder om Imandra; arten torde nemligen lika litet förekomma 

 längs de af honom besökta skoglösa kusterna som öfver hufvud 

 taget vid Rysslands och vårt områdes norra kuster '^'*) ; i 

 halföns inre kan den deremot förefinnas, ehuru vi ej känna 

 till det med visshet. 



Rörande denna allmänt kända fogels lefnadssätt hän- 

 visas till de talrika redogörelser, som derom blifvit offentlig- 

 gjorda i andra arbeten och för våra förhållanden särskildt 

 till J. v. Wrights Kuopiotraktens fogelfauna (s. 42 ff".). Föl- 



*) Vid Archangel är den allmän (Lilljeborg, Meves). 



**) Schrader omtalar i\idn alldeles icke. 1 Norge går den endast 

 till Tromsö och sparsamt till Ostrinmarken (Collett). 



