277 



mellantåns insida, mindre ur ring ad på intån och på 



uttån obetydligt. Baktån belägen litet högre upp, teni- 



ligen kort och nedtill kantad med en jemnbred hudflik; 



klorna temligen stora^ smala, litet böjda och spetsiga. 



Tårnas hudbetäckning ofvan består af tvärplåtar och 



är på simflikarne närmast tån delad i fyrkantiga stora 



rutor, på sidorna i små dylika. 

 Vingar ne temligen korta, hvälfda och med temligen långa 



armben, men korta vingi^ennor, af hvilka den första är 



ko7'tare å'w den andra, som jemte den tredje är längst. 



På vingens framkant finnes en liten, kort, kägelformig 



och hornartad utväxt. 

 Stjerten kort, nästan undangömd af täckfjädrar ne, afrun- 



dad, bildad af 12 eller flere pennor. 



Mest bland alla vadare äro arterna af detta slägte an- 

 visade till vattnet såsom uppehållsort och hela deras kropps- 

 byggnad bär prägel deraf. Fjäderklädnaden är mjuk, mycket 

 tjock och tät såsom hos sjöfoglarne; till och med dunungarne 

 äro i detta afseende särdeles väl försedda. Storleken är i 

 allmänhet medelmåttig, kroppsformen något klumpig och 

 färgteckningen enformig, mörk samt enahanda hela året, 

 ehuru ruggningen sker tvenne gånger årligen; båda könen 

 likna hvarandra, men ungarne äro något olika de gamla. 



Sothönsen tillhöra de tempererade och varma zonerna, 

 äro flyttfoglar i de nordligare och öfvervintra i sydligare 

 länder. De vistas i stillastående vatten, der de hafva till- 

 gång på vattenväxter och vassar, dyka och simma förträffligt 

 likasom simfoglar, men röras mindre vigt på land och taga 

 sig derföre ej så fördelaktigt ut derstädes. Från vattnet 

 flyga de upp med buller och under plaskande, men sedermera 

 är flygten ganska lätt. Sina födoämnen uppsöka de dykande; 

 dessa bestå af insekter och andra smådjur samt vattenväxter. 



