285 



i Danmark, Skåne och Halland samt en del af Östersjöpro- 

 provinserna *), mellersta Ryssland och vestra delarne af det 

 tempererade Sibirien; äfven från Japan har man uppgifvit 

 arten. I norra Europa visar den sig endast såsom vilse- 

 kommen, men uti alla delar af sydligare Europa årligen på 

 genomtåg. I södra Asien och norra Afrika tillbringar den 

 vintern. 



Emedan dess häckningsområde sålunda upphör redan 

 vid ungefär 57 — 58:de breddgraden, tillhör den icke mer vår 

 fauna; vilsekomna exemplar hafva dock någongång blifvit 

 funna på spridda ställen i landets södra och vestra delar. 

 På Boe gård i Borgå socken sköts af sekret. B. W. Juselius 

 i september år 1843 **) ett exemplar, som sedermera förva- 

 rades uti sällskapets pro fauna et flora fennica samling 

 tills det såsom bristfälligt kasserades. Enligt meddelande 

 af mag. V. Sohlman skall en hvit stork i medlet af juni 

 månad år 1861) observerats å Villnäs gårds egor nära Fre- 

 drikshamn. Ett exemplar anträfifades i slutet af maj år 1865 

 vid Ylimäis by af Gustaf Adolfs socken nära Heinola, der 

 det tillvaratogs af mag. Wilh. Hoffsti^öm^ hvilken numera 

 förärat detsamma till finska fogelsamlingen. Vidare med- 



*) Före 1856 skall storken i Östersjöprovinserna varit utbredd till 

 Diinafloden, d. v. s. till södra Livland (Naumannia 1858, sid. 354); nu- 

 mera skall den enligt Russow häcka ännu i närheten af Dorpat och 

 hvarje sommar visa sig i Estland (Sitz. Berichte d. Dorpater nat. forsch. 

 Ges,, 1870 sid. 145)-, men att den, såsom samme författare äfven upp- 

 gifver skulle „ årligen visa sig i Finland, der den i en nära framtid 

 äfven torde komma att häcka" är icke öfverensstämmande med verklig- 

 heten; ostligare synes den i Ryssland gå till omkr. 60" n. hr. 



**) M. v. W. uppger i Helsingforstraktens fogelfauna, att 

 fogeln sköts om våren; ofvan upptagna, af framl. prot. sekr. V. Falck 

 antecknade tidsuppgift är så mycket mer tillförlitlig, som skytten sjelf 

 meddelat utg. genuin lektor Strömborg, att fogeln fälldes om hösten för 

 många år sedan. 



