286 



delar hr R. Alcenius, att underofficeren Ahhtröm om hösten 

 1869 uppå en flack strand i Kronoby uti Österbotten obser- 

 verat några honom obekanta foglar, hvilkas läte och utse- 

 ende öfverensstämde med hvita storkens. Slutligen blef en 

 hvit stork sedd under vårsommaren år 1850 i södra delen 

 af Sodankylä socken*), sittande i en trädtopp; den skall 

 hafva varit mycket skygg. 



I de länder der hvita storken är inhemsk är den all- 

 mänt bekant för sitt nära förhållande till menniskan i det 

 den helst håller sig i granskapet af hennes boningar. För 

 vårt land är den dock så fremmande, att de närmare om- 

 ständigheterna uti dess lefnadssätt här kunna förbigås. 



Ciconia nigra (Linn.). Svart stork. Miista haikara. 



Artm. Brunsvart med sta7'k metallglans j endast underlifvet 



hvitt; näbb och ben röda. 



Längd (utom näbben) omkring 3 fot; vingbr. omkr. 6 

 fot. — Ardea Linn. 



Beskrifning. Näbben 7 Va tum lång, cinnoberröd, liksom 

 den nakna huden kring ögonen och mellan underkäkens 

 grenar. Iris brun; benen af näbbens färg med öfver 7 tum 

 höga tarser. — Bröstet, buken de långa undre stjerttäckarne 

 och benens fjädrar hvita; hela öfriga fjäderklädnaden röd- 

 aktigt brunsvart med stark metallglans och skiftning af pur- 

 pur, stålblått och grönt, starkast på hufvudet och halsen ; de 

 kolsvarta stora vingpennorna hafva blott en svagare grön 



*) Notisen är sänd från Torneå till tidningen Aftonbladet, 1850 

 n:o 259; förmodligen är detta exemplar anledning till att arten säges 

 (Skand. fauna) vara sedd ända upp mot Torneå. — I följd af en sär- 

 egen sammanblandning af denna och en följande notis uppger framl. statsr. 

 v. Nordmann uti begge upplagorna af sin sons fogelförteckning, att en 

 hvit stork sköts på kyrktaket i Torneå, då det citerade stället i Sk. fn. 

 anger „på domkjTkan i Upsala". 



