292 



födoämnen, som de föregående arterna. Till sitt yttre på- 

 minna de mycket om spofvarne, men genom hela sitt bete- 

 ende, sin gravitetiska gång, och vana att bygga sina bon på 

 upphöjda ställen samt der uppföda ungarne visa de sig böra 

 räknas till den senare hufvudafdelningen af vadarne; det samma 

 utvisa äfven deras stora nakna partier på hufvudet. 

 Den enda europeiska arten är 



Ibis falcinellus (Linn.) 



Artm. Hufvudj vingar, stjert^ skuldror och rygg mörkgröna 



med metallglans^ halsen och hela iinderlifvet rödbruna; 



tyglarne nakna. 



Längd 22 tum (utom näbben); viiigbr. 3 fot 4 tum. 

 Ärdea L. 



Beskrifning. Till ställning och kroppsstorlek ungefär 

 lik storspofven, men med högre ben. Näbben, i rät linie 

 mätt, nära 5V2 ^^^^^^ lång, mörkgrönaktig, mot spetsen brun; 

 benen grågröna med rödaktig anstrykning på lederna, tarsen 

 4V2 tum hög, den nakna delen af underbenet nära 3 tum, 

 mellantån med klo Sy^ tum. Tyglarne mörkgröna, ögonlocks- 

 kanterna och en smal linea på gränsen af ansigtets nakna 

 och befjädrade del hvitblåa; iris rödbrun. 



Gammal fogel. Hufvudet och halsen hafva långa, smalt 

 tillspetsade fjädrar. Halsen, framryggen, skuldrorna, de små 

 vingtäckarne utmed vingkanten vid skuldrorna, äfvensom kräf- 

 van, bröstet, magen och benens fjädrar vackert kastanjebruna 

 eller mörkt roströda, på de öfre delarne med kopparröd an- 

 strykning, på de undre ljusare; hufvudet med gulgrön glans. 

 Bakre delen af framryggen och skuldrorna samt vingtäckarne, 

 med undantag af de redan nämnda, mörkgröna med metall- 

 glans, skiftande i blå- och gulgrönt, violett och purpurrödt. 



