310 



1. Cygnus musicus Bechst. SåDgsvan, 

 vild svau. Joutsen. 



Artm. Pannan ofvan platt, näbben länyre än hufvudet^ i 

 spetsen och kanterna svart, i öfrigt vid roten och ända 

 under näsborrarne höggul, likasom tyglarne; näsbor- 

 rarne parallela med käkkanten, genomsigtiga', stjerten 

 afrundad bestående af 20 pennor j hela fjäder klädnaden 

 hvit. — Anas cygnus Linn. 



Längd fr. näbb- till stjertsp. 2 aln 13 tum, vingbr. 4 

 aln. — Finska namn: jouhten, luiko. 



Beskrifning. Näbbens gula färg sträcker sig Öfver hela 

 dess rot, äfven på ryggen, och på sidorna långt fram under 

 näsborrarne; afståndet från näbbspetsen till munvinkeln 4'/4 

 tum och till ögat öYj t.; till formen är den ofvan vid roten 

 plattad, närmast basen något bugtad, med i trubbig vin- 

 kel tillstötande sidor, framtill kuUrig och nedtryckt. Iris 

 brun. Fötterna mattsvarta, tarsen A*/^ tum, mellantån omkr. 

 6 tum lång. 



Gamla foglarne äro till hela sin färgdrägt snöhvita *). 

 F. M. 



Yngre foglar äro askgråa öfver största delen af krop- 

 pen, isynnerhet hufvudet, halsen och yttre delarne af de 

 stora pennorna; vingpennornas skaft äro af samma färg, men 

 pennorna inåt hvita. F. M. 



Denna herrliga fogel häckar uti de nordligare delarne 

 af gamla verlden från Lappland till Kamtschatka, likväl 

 torde den icke göra det invid sjelfva den öppna ishafskusten, 

 annat än vid mynningarne af Sibiriens stora floder; norrut 



*) Isynnerhet på hufvudet och undre kroppsdelarne förorenas fjä- 

 drarne ofta af rostbruna kanter, uppkomna i följd af jernhaltiga ämnens 

 inverkan, hvilka finnas i jorden och vattnet på myrarne. 



