311 



finnes den deremot ända vid TéV^^^ n. br. uti Taimyrlandet. — 

 Sträcktiderna passerar arten talrikt längs floderna genom östra 

 Europa samt flyttar, ehuru till mindre antal, utmed kusterna 

 och kommer till vestra Europa. — Många öfvervintra på 

 britiska öarne, vid norska kusten och Östersjöns södra 

 stränder, andra gå genom kontinenten till Medelhafvet, Afrikas 

 nordkust och Persien, men största antalet finnes i sydöstra 

 Europa, omkring Svarta och Kaspiska hafven; arten flyttar 

 också utmed östra Asien till Kina. Uti Amerika företrädes 

 den af närstående arter. 



Hos oss häckar svanen uti det inre af lappmarken vid 

 Kemi elfs och Enare vattendragen samt uti norra Finland; 

 spridda par kläcka mer eller mindre regelbundet ännu uti 

 Österbotten samt i landets östra ödemarker. Flyttnings- 

 tiderna visa sig flockar uti de flesta delar af landet. — 

 Enligt Schrader samt Sommerfelt och Nordvi (CoUett) häcka 

 några par årligen i Tana och Pasvik elfdalar och Malm 

 fann den på aflägsna myrar der och hvar i hela inre lapp- 

 land. J. Fellman har likaså antecknat (ehuru för en längre 

 tid sedan), att ett och annat par ses i Utsjoki (69^), men 

 att den oftare förekommer uti Enare (t. ex. Patsjoen>niska, 

 Padar-träsk, m. fl. st.) och på Sodankylä sockens träsk och 

 elfvar. Det är icke kändt, att arten skulle kläcka uti Muo- 

 nioniska eller Enontekis, ehuru något flyttande par ibland 

 visat sig på det förra stället ( Knoblock) och Grape redan 

 år 1804 säger, att den är sällsynt i Enontekis. Deremot 

 häckar den i Sodankylä och Kittilä (F. M.). Middendorff 

 fann svanar ganska sällan under sin rysk-lappska resa, men 

 säger likvisst icke på hvilka ställen; föga nog häcka de vid 

 kusterna af halfön, men troligen uti det inre och med all 

 säkerhet uti den sydvestra, skogbeväxta delen, ty enligt Sahl- 

 herg och Malmberg anträffas de vid Imandra, Olenitza och 



