314 



Ur de anteckningar, som prosten J. Fellman gjort om 

 svanens fortplantning uti lappmarken meddelas här följande 

 sammandrag, hvilket torde förtjena afseende äfven der uppgif- 

 terna afvika från andras iakttagelser, då ju antecknaren haft 

 godt tillfälle att under sin vistelse i norra lappmarken skaffa 

 sig kännedom härom. 



„Uppå djupa otillgängliga myrar lägger svanen kring 

 Eriksmässan (d. 12 maj) 4 — 5*) eller färre ägg; har hon 

 varit väl fredad begagnar hon dertill föregående årets bo 

 och uiigarne påstås äfven följande vår söka upp sin födelse- 

 bygd. De växa mycket långsamt och äro midsommartiden 

 ej större än gräsänder samt komma vanligen till flygt mellan 

 Bertilsmessan och Michseli (24 aug. — 29 sept.), ehuru ännu 

 vid denna senare tid någon unge ses, hvilken ej kan flyga. 

 Ruggningen varar så godt som hela augusti månad och de 

 äro denna tid oförmögna att flyga; då de ej heller lätt 

 kunna dyka, äro de tvungna att taga sin tillflykt till landet 

 för att undgå sina fiender och löpa dervid så fort, att en 

 karl ej upphinner dem uppå sank och knappast på jemn 

 mark utan tillhjelp af hund; denna måste dock vara större 

 än vanliga lapphunden för att kunna hindra den starka fo- 

 geln i sitt språng. De första vårdagarne skjutas de på ställen 

 der de om aftnarne pläga uppehålla sig och om hösten fån- 

 gas de vanligen med räfsax vid åarnes utflöde ur träsken. 

 I den trakt der de kläcka fångas sålunda årligen 15 a 20 

 stycken på hushållet, samt anses af lapparne vara välsmak- 

 liga isynnerhet om våren, hvarjemte huden äfven tillvaratages 

 för att säljas eller begagnas". 



*) Svenska författare uppgifva 6—8, till färgen bruugula, hvilket 

 Meves rättat till smutsigt hvita; likaså uppgifves vanligen, att ungarne 

 kläckas först i början af juli. 



