318 



Näst svanarne äro gässen bland de största af våra 

 simfoglar. De häcka uti de tempererade och kalla klimaten; 

 några arter endast uppe i den allra högsta norden. Till lef- 

 nadssättet afvika de ganska mycket från svanarne och än- 

 derna deri, att de mer uppehålla sig på land; de gå och 

 springa snabbt och med lätthet, flyga högt och uthållande, 

 och rädda sig härigenom från sina fiender, men de simma 

 mindre väl samt dyka endast såsom små ungar och under 

 ruggningen i nödfall. Födoämnena utsröras af växtdelar, 

 frön, blad, gräs och späda örter, som de afbita med sin 

 starka näbb. Ruggningen inträffar en gång årligen, om som- 

 maren, men ungfoglarne utbyta de mindre fjädrarne af ung- 

 drägten redan första hösten emot nya. Af några arter up- 

 pehålla sig könen tillsammans en längre tid, utaf andra åter 

 begifva sig hanarne till hafskusten eller afsides belägna in- 

 sjöar för att ostörda rugga, antingen de då öfvergifva ho- 

 norna och ungkullen eller alldeles ej parat sig det året i 

 följd af brist på honor eller emedan de ännu ej uppnått 

 könsmognad*). Mot vintern flytta de till varmare länder 

 familjevis eller i skaror, ofta uppgående till ett ofantligt 

 antal individer, ordnade i linier eller spetsiga vinklar. — 

 De äro fridlysta hos oss från och med den 15 mars till och 

 med den 14 juli. 



De arter, som häcka uti vårt land eller besöka det 

 under flyttningarne, fördelas uti tvenne underslägten och 

 kunna i korthet karakteriseras på följande sätt. 

 A. Anser Bp.iss. p. p. Öfverkäkens tänder synliga utom käk- 

 kanten; näbben mer eller mindre gulröd; benen gulröda. 

 a. Näbben gulröd med Iwit nagel. A. cinereus. 



*] Enligt Naumann skall den vilda grågåsen uppnå könsmognad 

 först tredje sommaren och hanarne skola till antal öfverträffa honorna. 



