229 



par här och der, men ej till betydligare antal (J. J. Mcexm.); 

 ätVenså i Uskela (Bonsd.)^ Yläne (Shlbg) och Björneborgs- 

 trakten (Grönfeldt); allmännare synes den vara uti Nyland 

 (M. v. W.J, vid Ny slott (Lindforss) och Kexholm (Tystr.J. 

 I trakten norr om Ladoga finnes den sparsamt (Backm.) 

 och är enligt Kessler obekant för innevånarne uti 01onetz'ska 

 guvernementet *). I Kuopio-trakten (J. v. W.) finnes den 

 ännu häckande i temlig mängd, men Aschan anser den vara 

 mindre talrik redan uti lisalmi. Temligen sällsynt är den i 

 Kajanatrakten (64'^ 12') enligt Mahngren, men förekommer 

 dock på enstaka ställen, t. ex. Polvila hemman (Aschan), 

 Uti Sotkamo häckar den också och har under de senaste 

 åren tilltagit så, att den (1872) kan sägas vara talrik, men 

 i Kuhmo torde den icke mer anträffas (A. L. Hollmerus), 

 Alcemus uppgifver, att den finnes i trakten mellan Wasa och 

 Gamla Karleby, men icke till sådant antal, att jagt med för- 

 del kan bedrifvas; för traktens jägare är den derföre också 

 nästan okänd (jäg. fb. tidskr. 1869, sid. 160— 162). — 

 Aschan anmärker, att man såkinda kan betrakta landthöjden 

 mellan Savolaks och Österbotten (64*^) såsom nordliga grän- 

 sen för morkullans allmännare förekomst uti inre delarne af 

 mellersta Finland. Uti norra delen af landet är den någon 

 gång anträffad: på Kraasime holme i Haukipudas norr om 

 Uleåborg iakttog landssekreteraren K. Hildén ett par år 1870. 



Den anländer till sydligare delen af landet enligt me- 

 delberäkning omkring den 26 april (observationerna variera 

 mellan den 14 april och 15 maj) och qvarstannar här till 

 oktober och november månader. 



Under fortplantningstiden plägar morkullan isynnerhet 

 lugna och ljumma aftnar flyga fram och åter öfver samma 



*) Likväl skall arten häcka ännu i Archangel enl. Meves. 



