235 



och intressant jagt för stående hund, hvarvid ofta af en enda 

 jägare 50 a 60 par om dagen nedläggas. Det höga pris 

 hvartill fogehi i början af sträcktiden betingar sig i Peters- 

 burg, uppgående ända till en rubel silfv. paret, har lockat 

 ganska många af Sakkola sockens allmoge att gripa till bös- 

 san och bland dem skapat flere utmärkta och skickliga skyt- 

 tar. Till dessa jagter, som vid passande frostfri väderlek 

 räcka en eller par veckor, infinna sig vanligtvis äfven talrika 

 jägare från Petersburg och närliggande orter. Bland de 

 bästa „tup2)eli-SiV^'' var året 1867, då många tusendetal fäll- 

 des; på de senaste åren har jagten varit mera dålig utom 

 år 1870, då åter riklig tillgång fanns under varm och gynn- 

 sam väderlek en längre tid." 



Företrädesvis uppehåller sig dubbla beckasinen på våta, 

 öppna ängar, med omvexlande torra platser; den synes i all- 

 mänhet mindre än de närstående arterna vara beroende af 

 vatten, men besöker likvisst äfven stränderna af åar, bäckar 

 m. m. under morgon och aftonskymningarne. Den flyger 

 mindre skarpt än horsgöken och skiljes derunder från den- 

 samma genom sin mera plumpt byggda kropp, äfvensom 

 derigenom, att den åstadkommer ett eget dån med vingarne, 

 då den anstränger sig till skarp flygt vid första uppflygan- 

 det låter den ibland höra ett kort bäd, häd, häd, men under 

 den till hög grad af extas drifna leken om våren har den 

 ett alldeles egendomligt läte. Under lifliga åtbörder skola 

 foglarne då stå uti en der och hvar afbruten linie, medan de 

 emellanåt uppflyga och efter en liten kretsformig utflygt åter- 

 komma samt gifva ett fint hvisslande ljud, åtföljdt af ett 

 knäppande med näbbarne; lätet återgifves med ett upprepadt 

 dy dy di cJytteraraa. De äro derunder mycket litet skygga, 

 men sällskapliga, ehuru de eljest mest hålla sig för sig sjelfva. 



