332 



allmänhet uti det inre af kontinentens norra delar. — Under 

 flyttningarne kommer den från Norge till Storbritannien, från 

 öfriga Skandinavien och från Finland (längs Östersjöprovin- 

 serna) flyttar den genom Tyskland (mest i norra hälften) till dess 

 södra och sydvestra delar samt vidare genom Frankrike, må- 

 hända ända till n. v. Afrika; från norra delarne af vår verlds- 

 del torde den för öfrigt komma att öfvervintra uti dess syd- 

 östra delar, dit flockar samlas också från Sibirien; äfven genom 

 östra Sibirien flyttar arten, men från Amerika anföres den ej. 

 Uti vårt land häckar sädgåsen ungefär i samma delar 

 som svanen; dess sydliga gräns går nemligen snedt genom 

 norra och mellersta Finland, sydligare uti de östra än de 

 vestra delarne. Tvertemot grågåsen uppehåller den sig här 

 under häckningstiden hlott uti det inre af landet och an- 

 träffas flyttningstiderna också uti kusttrakterna *). — Schrader 

 fann den i Ostfinmarken vid gränsen af vårt område *'*'), men 

 Middendorff iakttog den icke längs lappska halföns kuster; 

 att den dock förekommer uti dess inre kan slutas deraf, att 

 Sahlberg och Malmherg vid sydvestra kusten på hösten sågo 

 stora skaror, hvilka knappast kunnat komma annorstädes 

 ifrån. Malm säger, att den ej var sällsynt i Enare och Uts- 

 joki; sannolikt var den fordom ännu talrikare i dessa trakter, 

 ty prosten Fellman har för någon tid sedan antecknat, att 

 hundradetals exemplar under ruggningstiden uppehålla sig i 

 aflägsna skogsträsk, t. ex. Merasjaure träsk, 6 mil från Uts- 

 joki kyrka. I Muonioniska och Enontekis kläcker den inom 

 skogsregionen {Shg & P?i), samt sparsamt uti Pudasjärvi, 



*) Konservator Eussow har i bref meddelat, att denna gås flytt- 

 ningstiderna förekommer också i Östersjöprovinserna utmed Östersjöns 

 kuster. 



**) Schrader anför notiser både om „A. arvensis'' och „segetum'', 

 äfven såsom häckande, men det torde knappast kunna betviflas, att han 

 funnit bon endast af vår vanliga sädgås. 



