336 



„Vid en skogsbäck, som afleder vattnet från ofvan- 

 nämnda Hankalampi träsk, anträffades den 15 juni en kull 

 gäss bestående af begge föräldrarne och 6 å 7 ungar, hvilka 

 alla genast flyktade åt ödemarken. Följande dag ertappades 

 de derstädes ånyo, hvarvid tvenne af ungarne togos, då de 

 sökte rädda sig genom att dyka uti bäcken; de öfriga sprungo 

 såsom dagen förut uppåt skogen och försvunno. Efter två 

 timmars fåfäng väntan på de gamla anträddes hemfärden, 

 hvarvid dessa åter visade sig vid ofvan omtalade träsk och 

 genast aflägsnade sig tillbaka till ungarne. Som jag ej sä- 

 kert kunde veta hvilken gåsart jag haft att göra med, beslöts 

 att uppföda ungarne; dessa befunnos sedermera vara sädgäss. 

 I dundrägten liknade de den af M. v. Wright beskrifna grå- 

 gåsen i dundrägt; i medlet af juni, då de togos, voro de 

 något mindre än en krick-and; den 1 juli voro de 15 tum 

 långa, den 16 juli 25 tum och den 1 aug. 31 tum långa. 

 Den 7 juli begynte de första fjädrarne komma fram nedanom 

 vingarne och nästan samtidigt på skuldrorna, på hvilka begge 

 ställen fjäderbeklädnaden utbredde sig nedåt buken och uppåt 

 midtryggen, hvilken den 16 juli var befjädrad jemte det blod- 

 pennor samtidigt syntes sticka fram från vingarne och stjert- 

 pennorna vuxit ut till en tums längd. I slutet af juli voro 

 de något så när fullfjädrade, förutom att vingarne ännu ej 

 hade sin behöriga längd; sista dunet varsnades på nedre 

 delen af halsen. I första dagarne af augusti begynte de flyga 

 kortare sträckor, hvarjemte de äfven läto höra ett gröfre 

 gåsläte i stället för det vanliga pipandet; fogelns flygförmåga 

 inträffar således samtidigt med t. ex. gräsandens". 



„Så vilda ungarne tycktes vara i fria tillståndet, så 

 tama blefvo de efter att hafva gjort bekantskap med men- 

 niskor. Redan efter en stund åto de burna i handen frä- 

 ken, trollsländor och flugor m. m,; det förstnämnda torde 



