393 



två yttre med ett hvitt streck utmed spolen; den 5:te, ofvan 

 spegeln belägna, pennan med hvitt utfan, spegelpennorna 

 gröna, vackert glänsande och med breda svarta spetsar; 

 deras närmaste täckare med sammetssvarta spetsar, så att 

 spegeln fram och baktill har ett svart band samt ofvan ett 

 hvitt. Yingtäckarne rent hvita, med undantag af de små på 

 framdelen af vingleden, hvilka äro gråa med ytterst fin vatt- 

 ring af hvitt. F. M. och orig. måhi. 



De hvita vingtäckarne bilda längs vingen ett hvitt längd- 

 band som bakåt fortsattes genom den hvita pennan ofvanfÖr 

 spegeln. 



Hona. Näbben dunklare blå än hos hanen; ögonring 

 och ben likasom hos denne. Hufvud och hals på ljust rost- 

 gul botten tätt beströdda med nästan rundaktiga fläckar på 

 en del ställen; kinderna ljusare, hakan ibland temligen ljus 

 och strupen nästan ofläckad; på kräfvan, sidorna af bröstet 

 och kroppen äro fjädrarne rostgråa eller rostbruna med 

 breda ljusare fjäderkanter och derinom vanligen ett mörkare 

 tvärband. Ryggen, skuldrorna och inre vingpennorna svart- 

 bruna med kantning af rostbrunt på de nyare fjädrarne, men 

 mera grått på de gamla. De inre vingpennorna på utfanet 

 fläckiga och spräckliga af svart; 5:te pennan hvit (men ej så 

 rent som hos hanen); spegelpennorna svarta eller svartbruna 

 med ljusa kanter och något spräckliga mot spetsarne. Ving- 

 täckarne mörkt gråbruna, de större med hvita, de mindre 

 med gråbrunaktiga kanter. Bakryggen och öfre stjerttäc- 

 karne lika med ryggen, de undre med bredare hvitaktiga 

 kanter; gurapsidorna fläckiga af hvitgrått och brunaktigt. 

 Stjertpennorna svartbruna med rostbruna, utåt med hvitak- 

 tiga kanter. Buken mer eller mindre rent hvit. F. 31. och 

 orig. måln. 



