401 



Benämningar. Svenska: spjutand (-bonde och -and) 

 på Åland {Bergstrand^ Klåfskär Sievers^ Kökar); stråand i 

 österb. kustsocknarne enl. Alcenius. — Finska: jouhisorsa 

 (öfver hela landet) jouhihäntä; purstosorsa, plikkisuorsa (W. 

 Nyldr). 



Beskrifning. Hane om våren. Den vackert formade 

 näbben frän munvinkeln 2^-78 toim lång, till färgen ofvan all- 

 deles ljusblå, nedtill vid roten samt framåt på käkkanten och 

 längs hela näbbryggen rent svart; iris brun*); benen gul- 

 aktigt blyfärgade med svart simhud. — Hela hufvudet ända 

 något ned på halsen rödgråaktigt eller gråaktigt gulbrunt, 

 ofvan mörkast och isynnerhet der med ljusa fjäderkanter; ett 

 band genom ögonen ljusast; baktill skifta hufvudets fjädrar i 

 grönt och kopparrödt. Öfre delen af den smala halsen bakom 

 sammetssvart, hvilken färg småningom öfvergår i den fint vatt- 

 rade nedre delen af bakhalsen; på hvardera sidan om det 

 svarta bandet går i nacken ett annat skarpt begränsadt, rent 

 hvitt, hvilket nedlöper smalt, omgifver nedtill halsens bruna 

 färg, samt derefter intager hela framhalsen, dess sidor, midten 

 af bröstet, buken och gumpsidorna; dessa sistnämnda hafva 

 vanligen ett vackert ljust ockragult öfverdrag. Hela fram- 

 ryggen, främre delen af skuldrorna och kroppssidorna skönt 

 vattrade af mörkt gråbrunt på en ljus, något i gulaktigt dra- 



*) Naumanns uppgift om färgen på ögonringen hos stjertanden 

 öfverensstämmer icke med det vi här observerat. Han säger nemligen: 

 „das kleine lebhafte Ange hat in der Jugend einen braunen, später einen 

 gelbbraunen, von Zweitem Jahre an einen schön gelben und in höheren 

 Alter einen lebhaft ranunkelgelben Stern'". Vi hafva aldrig funnit den 

 af annan än mörkbrun färg hos de gamla om våren, samt de unga och 

 gamla om sommaren och hösten. Under vintermånaderna hafva vi icke 

 haft tillfälle att se någon stjertand. Hvarken uti Skand. fn. eller hos 

 Brehm beskrifves iris hos stjertanden, men Kjcerbölling säger äfven, att 

 den först är brun och „siden smuk guul", detta dock möjligen efter 

 Naumann. Deremot säga Yarrell samt Degland och Gerhe, att den är brun. 



26 



