403 



bruna med rostgula fjäderkanter och längdfläckar på de större 

 skulderfjädrarne; inre vingpennorna lika tecknade och de af 

 svartbrunt och Ijusgråbrunt fläckiga spegelpennorna med hvit 

 ändkant; stundom äro spegelpennorna alldeles ljust rostgråa 

 eller bruna. Vingtäckarne äfven mörkbruna, kantade af ljust, 

 de närmaste framtill med rostgula spetskanter bildande ett 

 tvärband. Ofvergumpen och öfre stjerttäckarne mörkbruna 

 med ljusa fjäderkanter, så äfven gumpens sidor; stjertpen- 

 norna svartbruna med kantning, längd och tvärfläckar af rost- 

 brunt och rostgult; handpennorna äfven svartbrunaktiga med 

 ljusare infan, och smalt kantade af ljusare färg; på nedre 

 delen af halsen framtill samt midten af bröstet och underlifvet 

 synes blott en mindre fläck af de inåt mörka fjädrarne; 

 men mer på sidorna af bröstet och kroppen tecknas de af 

 mörka och ljusa band och fläckar, som gå längs fjädrarnes 

 kanter isynnerhet på de bakre vingskylarne. F. M. och 

 orig. måhi. 



Färgteckningen hos denna andhona är betydligt olika 

 hos olika individer. Grundfärgen är mer eller mindre rost- 

 brun, underlifvet mer eller mindre fläckigt och af olika to- 

 talfärg. Äfven skuldrorna äro mer eller mindre utmärkta af 

 längdfläckar innanför de ljusa fjäderkanterna, andra olikheter 

 att förtiga. 



Gammal hane i sommardrägt. Näbben, fötterna, ögon- 

 ringen och vingarne, med undantag af de innersta vingpen- 

 norna, såsom uti vårdrägten. — Hufvudet ofvan småfläckigt 

 af svartbrunt och grågulbiiint utan skarpa gränser emellan 

 färgerna; hela det öfriga hufvudet och öfre delen af halsen 

 på hvitgrå i gulaktigt stötande botten, tätt beströdt med 

 små mörka längdfläckar, hviika nedåt emot den nästan ofläc- 

 kade hakan blifva allt otydligare; omkring ögonen och der- 

 ifrån bakut är färgen något mörkare gråbrun, men nästan 



