411 



Gammal hane om våren. Näbben P-Vs ^^^'^ lång, svart; 

 ögonringen brun, benen något gulaktigt blyfärgade med svart 

 simhud. Något framom och öfver ögat samt bakut ned på 

 sidorna af nacken går ett hvitt band, som ofvan begränsas 

 af den svarta kalotten och inunder af det i öfrigt starkt röd- 

 bruna hufvudet och öfre delen af halsen, öfverallt tecknade 

 med hvita, ytterst fina spolfläckar på hvarje fjäder, hvilket 

 gifver det hela ett eget och vackert utseende, men som blott 

 kan ses på alldeles nära håll, isynnerhet på hufvudet framtill 

 der fjädrarne äro mindre. På halsens nedre del och fram- 

 bröstet (hela kräfvan) från skuldrorna tvärt ned rundtomkring 

 är grundfärgen ljust rostgul med smala svartbruna tvärband, 

 uppåt hästskoformiga. Främre delen af skuldrorna och fram- 

 ryggen gulbruna med inåt svartbruna fjädrar; de nedersta 

 skulderfjädrarne breda, i ändarne tvära, först bruna, men der- 

 efter ljust gråblåa med hvit ändkant; de mellersta och bakre 

 skulderfjädrarne svarta, spetsiga, i kanterna bruna, men längs 

 midten med ett rent hvitt band. De bakre långa skulderfjä- 

 drarne hänga ned öfver vingen, hvars inre pennor äro svart- 

 aktiga med hvitgråa kanter; spegeln grön, utan särdeles glans, 

 dess pennor med breda, hvita spetskanter, framtill begränsad 

 af ett hvitt band bildadt af spetsarne på de närmaste täck- 

 fjädrarne, hvilka jemte öfriga vingtäckare äro ljust blågråa. 

 Handpennorna svartbruna med hvita spolar; stjertpennorna 

 14 till antalet, mörka med ljusa kanter; deras täckare ofvan 

 svartaktiga med hvitgulaktiga kanter och fläckar; sidorna af 

 gumpen och undre stjerttäckarne fläckiga af svartbrunt och 

 ljust grågulaktigt. Vingskylarne och kroppssidorna lågt ned 

 på den hvitgråaktiga buken vackert vattrade på nästan hvit 

 botten; de bakre fjädrarne, som äro breda och tvärt afrun- 

 dade hafva en ljust gråblå, bred spetskant och derinom ett 

 hvitt band. — ■ Såsom af beskrifningen synes är denna and 



