466 



skylarne. Alla öfre kroppsdelar, större delen af vingarne 

 och stjerten svartaktigt gråbruna, på bakrygg, skuldror och 

 mellersta vingtäckarne med något ljusare fjäderkanter; undre 

 stjerttäckarne mörkt gråbruna. Naum. 



Den unge hcmen är mycket lik nyss beskrifna hona, 

 men har något friskare färger och saknar vanligen den främre 

 hvita fläcken på hufvudet, hvilken förekommer äfven hos flere 

 gamla hanar, h vårföre de äro svårare att skilja från hvar- 

 andra. Derigenom att färgen på hufvudets och halsens sidor 

 hos gamla honan är mörkare, framstå hos henne tydligare 

 de ljusa fläckarne, isynnerhet de bakre. Naum. 



Bland de många fogelarter, som från aflägsna arktiska 

 nejder komma till Europa är hvitnackade svärtan en af de 

 mest anmärkningsvärda med hänsyn till sin utbredning och 

 förekomst. Den häckar talrikt uti norra Amerikas arktiska 

 delar, såsom vid Baffins och Hudsons bay, men egentligen ej 

 uppå Grönland ; till vintern kommer den nedåt kusterna både 

 af f.* d. ryska Amerika och Förenta staterna i öster, någon- 

 gång äfven till det inre af landet; derjemte har den många 

 gånger kommit tillfälligtvis också till Europa, och ertappats 

 mest på Frankrikes norra, äfvensora på britiska kusterna; 

 enstaka exemplar äro funna på Helgoland vid Kalmar, i 

 södra Finland och i lappmarken. 



Några få gånger har arten anträffats ända i vårt om- 

 råde, nemligen i de sydvestligare samt de nordligaste delarne. 

 — I maj månad år 1866 sköts en hane på Åland och hem- 

 tades om hösten, af skärfolket uppstoppad till vette, hit till 

 Helsingfors. En annan hane ertappades i maj 1867 uti Pojo 

 (Espingskär) i vestra Nyland och anlände hit i samma skick; 

 begge förvaras i våra samlingar. — Afven i den högre nor- 

 den af vårt område är den funnen. Malm uppger att den 



